ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/381/24 Справа № 208/10054/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 13 600,00 грн. з конфіскацією вилучених тютюнових виробів та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,          ОСОБА_1 ,
захисника                                        Помінова О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року о 15.16 год. за адресою: м.Кам`янське, вул.Шепетова, 3 в кіоску «Кофе» здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору в кількості 150 пачок. Правопорушення вчинила повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження факту здійснення нею торгівлі чи продажу тютюнових виробів. Вказує, що при огляді понятих не було. Вважає, що у протоколі не викладено конкретно зміст правопорушення.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Аналізом доказів у справі встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував всі обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Так, положення ч. 4 ст. 156 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 , встановлюють відповідальність до осіб, які протягом року були піддані адміністративному стягненню за частиною першою чи третьою цієї статті.
Стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі, зокрема тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Як слідує з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №595852, складеному щодо ОСОБА_1 , вона здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, тоді як Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання цього протоколу втратив чинність.
Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Так, відповідно до п. 14.1.4. ст.14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно з п.226.5 ст.226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що а ні в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а ні в оскаржуваному рішенні, не конкретизовано назву вилучених тютюнових виробів та відповідно їх кількість.
Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою наведені недолікі, допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які в свою чергу є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу цього правопорушення.
Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку.
Тому, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення  ОСОБА_1  роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
       Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що  ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
       Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо притягується до адміністративної відповідальності, що з огляду на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 — задовольнити.
Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП — скасувати та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот