П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/15315/22	
Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Національного університету «Одеська морська академія» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська морська академія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство освіти і науки України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до НУ «ОМА», у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність НУ «ОМА» щодо встановлення і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000грн., починаючи з 24.02.2022р. і по 18.07.2022р., а також додаткової винагороди в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022 року і дотепер;
- зобов`язати НУ «ОМА» вчинити певні дії, а саме ОСОБА_1 виплатити щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., починаючи з 24.02.2022р. і по 18.07.2022р., а також додаткову винагороду в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022р. і дотепер.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою № 168 перебачено право позивача на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану. Проте, НУ «ОМА» з 24.02.2022р. протиправно не вплачував позивачу, як військовослужбовцю ЗСУ, щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30  000грн..
Крім того, вказав, що 12.08.2022р. позивач звернувся до Ректора НУ «ОМА» зі зверненням, у якому просив виконати вимоги п.1 Постанови №168 та виплатити йому за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., а з 19.07.2022р. додаткову винагороду в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
Проте, відповідач не надав відповідь на звернення та не виплатив щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн..
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність НУ «ОМА» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. на виконання вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., з 24.02.2022р. по 28.11.2022р..
Зобов`язано НУ «ОМА» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. на виконання вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., починаючи з 24.02.2022р. по 28.11.2022р..
Не погодившись із даним судовим рішенням, НУ «ОМА» подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є військовослужбовцем, який був відряджений до НУ «ОМА», положеннями Постанови №168 на момент виникнення спірних правовідносин було передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 30  000грн., зокрема всім військовослужбовцям Збройних Сил України та не містила будь-яких виключень, у тому числі щодо військовослужбовців, які відряджені з військових частин, а відтак ОСОБА_1 має право на таку виплату додаткової винагороди у період з 24.02.2022р..
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на підставі ч.10 ст.6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. позивача відряджено до НУ «ОМА» для призначення на посаду, що заміщується військовослужбовцем Збройних Сил України, затверджену Указом Президента України від 3.05.2017р. № 126/2017.
Наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №095 від 10.06.2002р. ОСОБА_1 призначено на посаду командира учбової роти організаційно-стройового відділу Одеської національної морської академії.
Відповідно до наказу ректора ОНМА від 1.04.2010р. за №156 позивача призначено курсовим офіцером організаційно-стройового відділу ОНМА.
Згідно до наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил НУ «ОМА» від 10.03.2022р., виданого на підставі розпорядження командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 9.03.2022р., позивач перебуває в оперативному підпорядкуванні начальника Інституту.
12.08.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Ректора НУ «ОМА» зі зверненням, у якому просив виконати вимоги п.1 Постанови від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та виплатити йому за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., а з 19.07.2022р. додаткову винагороду в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
На момент звернення до суду з цим позовом, ОСОБА_1 не отримав відповіді на своє звернення, а виплата щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 року так і не здійснювалася.
Відтак, позивач, уважаючи себе таким, що має право на отримання додаткової винагороди, установленої Постановою №168, звернувся з позовом до суду.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає ЗУ від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу ЗСУ.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає ЗУ від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.1 ст.1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 1 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Частиною 4 ст.9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.4 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України (зобов`язаний) невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з п.6 Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 28.02.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 7.03.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 24.03.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 8.07.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 18.10.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з абз.3 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 18.10.2022р.) виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).
Відповідно до п.5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями ЗСУ (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу.
Пунктом 153 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період) за їх згодою можуть бути відряджені в інтересах оборони держави та її безпеки до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів із залишенням на військовій службі, але зі звільненням із займаної посади з дальшим призначенням на посаду відповідно до Переліку посад, що заміщуються військовослужбовцями ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, який затверджується Президентом України. 
Відповідно до п.155 Положення №1153/2008 за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, затверджено Указом Президента України від 3.05.2017р. №126/2017 (далі - Перелік №126/2017).
Переліком №126/2017 перебачено посади для заміщення військовослужбовцями, зокрема, у НУ «ОМА»: начальник організаційно-стройового відділу - капітан 1 рангу, заступник начальника організаційно-стройового відділу - капітан 2 рангу, начальник курсу - капітан 2 рангу, курсовий офіцер - капітан 3 рангу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
З 10.06.2002р. позивач був призначений командиром учбової роти організаційно-стройового відділу ОНМА.
З 1.04.2010р. призначений курсовим офіцером організаційного-стройового відділу ОНМА.
Відповідно до наказу за №445 від 25.11.2022р. капітана 3 рангу ОСОБА_1 звільнено з посади начальника курсу організаційно-стройового відділу.
28.11.2022р. позивача виключено з списків особового складу НУ «ОМА» та знято з усіх видів постачання.
Крім того, зазначено, що додаткова винагорода в розмірі 30  000грн. щомісячно відповідно до вимог постанови КМУ від 28.02.2022р. за №168 за весь період не нараховувалась.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, оскільки Постанова №168 не містить виключень щодо невиплати додаткової винагороди в розмірі до 30 000грн. військовослужбовцям, відрядженим до навчальних закладів, а відтак позивач має право на таку виплату у період з 24.02.2022р. по 28.11.2022р..
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Ректор НУ «ОМА» листом №60/589 від 10.05.2022р. звернувся до Міністерства освіти і науки України та Кабінету Міністрів України, в якому просив вирішити питання для виділення додаткового фінансування на 2022 рік за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» та 2120 «нарахування на заробітну плату» для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям організаційно-стройового відділу НУ «ОМА».
Міністерство освіти і науки України листом №1/5590-22 від 26.05.2022р. повідомило НУ «ОМА» про відсутність у Міністерства видатків для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
Листом в.о. ректора НУ «ОМА» №01/868 від 17.08.2022р. повідомлено Міністерство освіти і науки України про неможливість виплати військовослужбовцям додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. на підставі відсутності відповідного фінансування.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що відповідачем здійснювались заходи щодо вирішення питання стосовно виплати додаткової винагороди у розмірі 30  000грн..
Однак, посилання на те, що університет не є державним органом, а є бюджетною організацією і в частині фінансування та прийняття деяких рішень, зокрема щодо виплати додатковї винагороди, визначеної положеннями Порядку №168, не самостійний та не автономний в таких питаннях, колегія суддів зазначає, що бюджетні правовідносини, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), безпосередньо позивача не стосуються, що не дає підстав для відмови позивачу у виплаті додатково винагороди у розмірі 30  000грн..
Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки п.1 Постанови №168 передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а відтак саме на керівника НУ «ОМА» покладено обов`язок щодо видання наказу про виплату робітнику університету - військовослужбовцю Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30 000грн..
Отже, колегія судді дійшла висновку, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30  000грн., а відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу за період з 24.02.2022р. таку додаткову винагороду у розмірі 30 000грн..
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.  
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Національного університету «Одеська морська академія» залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023р. залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                                          І.О. Турецька

                                                                                                      Л.П. Шеметенко