ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 р.	Справа № 591/8883/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєнко О.О., м. Суми, повний текст складено 11.12.23 року у справі №591/8883/23
          за позовом     ОСОБА_1  
          до    Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області старший  лейтенант  поліції Русакова Віктора Вікторовича ,    Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції ,    Департаменту патрульної поліції              
          про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області старший  лейтенант  поліції Русакова Віктора Вікторовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд першої інстанції: 
- скасувати постанову серії ЕАТ №7849924 від 01.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн.;
- закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП у відношенні нього;  
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн. 80 коп. 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Русакова Віктора Вікторовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено. 
Скасовано постанову серії ЕАТ №7849924 від 01 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1  витрати на сплату судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.
Департамент патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2023 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а матеріали справи містять достатньо доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Зазначає, що електроскутер моделі Aima Big Bull Black (електроскутер), яким керував позивач, хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, проте є двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до категорії «мопед». Посилається на те, що водіями вважаються не лише особи, які керують механічними транспортними засобами, тобто, які обладнані електродвигуном потужністю понад 3 кВт, а й тими транспортними засобами, які не перевищують таких параметрів потужності. Отже, електроскутер моделі Aima Big Bull Black підпадає під визначення «транспортний засіб» та має електродвигун потужністю до 4 кВт, а тому керування ним дозволяється за наявності посвідчення водія відповідної категорії. Посилається на правові висновки, викладені в постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2023 року у справі №946/1488/23, від 26,07.2023 року у справі №522/9232/23, від 14.03.2023 року у справі №947/18742/22. Вважає, що при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.126 КУпАП відповідачем було дотримано вимоги закону, в т.ч. вимоги                                     ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, повно і всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а отже підстави для задоволення судом першої інстанції адміністративного позову відсутні.
Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.
Розглянувши матеріали даної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  постановою від 01.10.2023 серії ЕАТ №7849924 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 
Зі змісту постанови вбачається, що позивач 01.10.2023 керував транспортним засобом AIMA Aima Big Bull Black б.н., не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а ПДР. Додатком до постанови вказано відеозапис.
Відповідно до наданого позивачем технічного паспорта пристрою Aima Big Bull Black потужність мотора даного пристрою становить 1200 Вт. 
Під час зупинки позивача співробітниками патрульної поліції позивач вказував на те, що електроскутер має потужність 1200 Вт та надавав для огляду на підтвердження цьому технічний паспорт на транспортний засіб.
Позивач, не погодившись з вищевказаною постановою відповідача, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції виходив з того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ                      №7849924 від 01 жовтня 2023 року підлягає скасуванню як протиправна, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до  ст.9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до  ст.245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За визначенням п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. 
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок органу (посадової особи)  при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні
Згідно з вимогами ч.2 ст.126 КУпАП  керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правове регулювання  суспільних відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання встановлюються  Законом України "Про дорожній рух". 
Відповідно до ст.14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями ст.16 Закону України “Про дорожній рух” визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п.2 ч.1  ст.32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 "Про правила дорожнього руху"  затверджено  Правила дорожнього руху  (далі  по тексту -  ПДР).
Пунктом 1.3 ПДР  зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п.1.10 ПДР наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять "транспортний засіб" та "механічний транспортний засіб" є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує вказаним визначенням 3 кВТ межу.
Згідно з п. 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Отже, порівнявши поняття "транспортний засіб", "механічний транспортний засіб" та "мопед" колегія суддів прийшла до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. 
Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.03.2018 року у справі №278/3362/15-к ПДР розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено з оспорюваної постанови відповідача серії ЕАТ №7849924 від 01.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого           ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. 
Згідно вказаної постанови позивач 01.10.2023 керував транспортним засобом Aima Big Bull Black б.н. (без номеру), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР. 
Колегія суддів звертає увагу, що згідно наявного в матеріалах даної справи технічного паспорта пристрою Aima Big Bull Black потужність мотора даного пристрою становить 1200 Вт (а.с.10).
Відтак, враховуючи відсутність визначення в ПДР "електроскутер",  в даному випадку електроскутер Aima Big Bull Black б.н., потужність мотора якого становить 1200 Вт (1,2 кВт), яким керував позивач, не може прирівнюватися до мопеду та визнаватися механічним транспортним засобом. 
Пунктом  2.1 а  ПДР  встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з п.2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. 
Враховуючи, що електроскутер Aima Big Bull Black потужністю мотора 1200 Вт (1,2 кВт)               - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача у даній справі. 
Колегія суддів зазначає, що позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого вказаною нормою КУпАП.
Беручи до уваги, що адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 а ПДР  може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер позивача Aima Big Bull Black не віднесено, позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2  ст.126 КУпАП.
З огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги про те, що електроскутер моделі Aima Big Bull Black підпадає під визначення «транспортний засіб» та має електродвигун потужністю до 4 кВт, а тому керування ним дозволяється за наявності посвідчення водія відповідної категорії, є необґрунтованими. 
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. 
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспорюваної постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч.2 ст.77 КАС України                         не доведено правомірність оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі.
Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки, викладені в постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2023 року у справі №946/1488/23, від 26,07.2023 року у справі №522/9232/23, від 14.03.2023 року у справі №947/18742/22 колегія суддів                         не приймає до уваги, оскільки з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, у суду відсутній обов`язок врахування висновків вказаного суду апеляційної інстанції щодо застосування норм права до спірних правовідносин у даній справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.126 КУпАП було дотримано вимоги закону, в т.ч. вимоги ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, повно і всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а отже підстави для задоволення судом першої інстанції адміністративного позову відсутні, є такими, що не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи та суперечать наведеним вище висновкам суду. 
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було дотримано вимог закону, а саме ст.ст.245, 247, 280 КУпАП, неповно і невсебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною, а відтак правильно визнана судом першої інстанції такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2023 у справі №591/8883/23  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.3 ст.272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко