УХВАЛА

17 січня 2024 року 
м. Київ

справа №569/16363/22
адміністративне провадження № К/990/38862/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Білак М.В.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №569/16363/22 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської державної гуманітарної гімназії, ЗНЗ №1 м.Острога про визнання бездіяльності,

УСТАНОВИВ:
20 листопада 2023 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у справі №569/16363/22.
Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду касаційної скарги від 20.11.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Єресько Л.О., суддів Білак М.В., Радишевська О.Р.
Ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 04 грудня  2023 року касаційну скаргу залишено без руху відповідно до правил статті 332 КАС України, з установленням скаржниці строку для подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із визначенням предмету касаційного оскарження та його підстави (з урахуванням положень пунктів 3-5 частини другої статті 330 КАС України); копії касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи; документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Так, в ухвалі Верховного Суду від 04 грудня 2023 року скаржниці вказувалося на те, що в порушення пунктів 3-5 частини другої статті 330 КАС України останньою не зазначено, які судові рішення вона оскаржує, а також не обґрунтовано в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення ними норм процесуального права при постановленні таких судових рішень. Також, в порушення частинами першою-третьою статті 329 КАС України скаржницею не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. Крім того, Судом встановлено, що в порушення частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги скаржницею не додано копію касаційної скарги для відповідача та документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 04 грудня 2023 року - 14 грудня 2023 року.
27 грудня 2023 року від скаржниці на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024, який здійснено на підставі розпорядження в.о.заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17.01.2024 №58/0/78-24, (у зв`язку з перебуванням судді Радишевської О. Р. у відпустці (наказ від 15 січня 2024 року №26-кв) та на лікарняному), визначено для розгляду цієї справи колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Єресько Л.О. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Білак М.В., Загороднюк А.Г.
Перевіривши відповідність вищевказаної уточненої касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає поверненню, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 3-5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, підстави та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Керуючись частиною 5 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 грудня 2005 року № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що ухвалою Рівненського міського суду від 17 листопада 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2022 року у справі № 569/16363/22 повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 КАС України, оскільки недоліки в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху не виконані в повному обсязі. 
Водночас в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає, які судові рішення у справі № 569/16363/22 вона оскаржує, а також не обґрунтовує в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення ними норм процесуального права при постановленні таких судових рішень.
Отже, вимоги ухвали від 04 грудня 2023 року в цій частині скаржницею не виконано.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги, зокрема, додаються її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет.
Однак, скаржниця надіслала лише оригінал уточненої касаційної скарги. Втім, копію уточненої касаційної скарги для відповідача скаржницею не надано. 
Також, положенням частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини п`ятої статті 330 КАС України якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору. 
Залишаючи касаційну скаргу без руху, ОСОБА_1 було роз`яснено, що, враховуючи вимоги Законів України "Про судовий збір" та "Про Державний бюджет на 2023 рік" за подання даної касаційної скарги у цій справі скаржниця має сплатити судовий збір в розмірі 2684 грн 00 коп. або надати докази наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.
Водночас, на виконання ухвали Верховного Суду від 04 грудня 2023 року позивачкою документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі не надано, про наявність пільг, визначених Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення від його сплати ОСОБА_1 не зазначила та відповідних доказів на підтвердження наявності таких пільг не надала.
Разом із тим, у тексті уточненої касаційної скарги скаржниця посилається на незадовільне матеріальне становище, яке перешкоджає сплаті судового збору. 
Суд звертає увагу, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору або наявності у особи пільг, визначених Законом України "Про судовий збір".
Тобто, Суд перевіряє обставини наявності підстав для звільнення особи від сплати судового на підставі клопотання скаржника, в якому наведено такі підстави із відповідним обґрунтуванням та наданих скаржником на їх підтвердження доказів, яким може бути надано відповідну правову оцінку Судом.
Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Згідно з частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
При цьому, Законом України "Про судовий збір" визначено категорію осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, перелік яких наведено у статті 5 цього Закону. 
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Суд також виходить з того, що саме на заявницю покладається обов`язок щодо доведення фактів неможливості сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявниці можливості доступу до суду та не ускладнюють їй цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Колегія суддів зазначає, що клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору не містить аргументованих доводів та будь-яких доказів або наявності інших обставин, які б надавали Суду підстави для вирішення питання про її звільнення від сплати судового збору. 
Обставини, зазначені скаржницею в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, не свідчать про наявність законодавчо визначених підстав для звільнення скаржниці від сплати судового збору та неможливості надати інформацію щодо матеріального стану скаржниці в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, або інших обставин, які слугували б підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору.
При цьому, документів, які підтверджують наявність у скаржниці пільг в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору останньою не надано і про наявність таких також не зазначено.
З урахуванням вищенаведеного Суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Отже, вимоги ухвали Верховного Суду від 04 грудня 2023 року позивачкою не виконано.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржниці надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Суд роз`яснює скаржниці, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №569/16363/22.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №569/16363/22 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської державної гуманітарної гімназії, ЗНЗ №1 м.Острога про визнання бездіяльності - повернути скаржниці.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Скаржниці надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді 	 Л.О. Єресько  	
          	 М.В. Білак 	
                                                                                 А.Г. Загороднюк