ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року 
м. Київ

справа № 160/8021/21
касаційне провадження № К/990/26123/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Васильєвої І.А., Олендера І.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року (головуючий суддя - Серьогіна О.В.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Дурасова Ю.В.; судді: Божко Л.А., Лукманова О.М.)
у справі № 160/8021/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптова компанія Магніт»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптова компанія Магніт» (далі - ТОВ «Оптова компанія Магніт», позивач, платник, товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач, контролюючий орган, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 квітня 2021 року № 0058580709, № 0058590709, № 0058600709, № 0058900712. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року, позов задоволено. 
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Мотивуючи касаційну скаргу, відповідач наголошує на фіктивному характері господарських операцій платника з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьконстрактсейл», Товариством з обмеженою відповідальністю «НАВИУМ ГРУПП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД ТОРГ». Крім того, акцентує увагу на порушенні позивачем підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Ухвалою від 08 листопада 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
21 грудня 2022 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що оскаржувані судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права, при цьому доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судових інстанцій. 
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судовими інстанціями встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Оптова компанія Магніт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01 жовтня 2018 року по 12 березня 2021 року, законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб за період з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року, законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року, за результатами якої складено акт від 19 березня 2021 року № 938/04-36-07-09/38919983.
Відповідно до висновків акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення платником вимог:
підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на 877  552,00 грн;
пункту 185.1 статті 185, пункту 186.4 статті 186, пункту 188.1 статті 188 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на 914  116,00 грн;
пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок нескладання та нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПК України, податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 1  722  382,00 грн;
частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», внаслідок неповернення валютних цінностей в сумі 22 554,00 дол. США при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 14 червня 2018 року № 1306-1, укладеного з Suzhou Bonwe Electric Co., Lu (Китайська Народна Республіка).
На підставі названого акта перевірки відповідачем 29 квітня 2021 року прийняті податкові повідомлення-рішення:
№ 0058580709, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1  286 823,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 857 882,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 428 941,00 грн;
№ 0058590709, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1  371 174,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 914 116,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 457 058,00 грн;
№ 0058600709, яким до товариства застосовані штрафні санкції за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість в розмірі 654 193,50 грн;
№ 0058900712, яким платнику нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 555 933,55 грн.
Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом названих актів індивідуальної дії, Верховний Суд виходить із такого.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
За правилами частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Аналіз вказаних норм свідчить, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.
При цьому будь-які документи (у тому числі накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції не відбулося, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
Сама собою наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судовий розгляд встановив, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 29 квітня 2021 року № 0058580709 стали висновки акта перевірки про нереальність господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьконстрактсейл», Товариством з обмеженою відповідальністю «НАВИУМ ГРУПП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД ТОРГ».
Обґрунтовуючи свою позицію в цій частині, податковий орган посилався на відсутність у вказаних підприємств складських приміщень, виробничих фондів, витрат на ведення господарської діяльності. Також зазначав, що відносно цих контрагентів позивача прийняті рішення про відповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Крім того, посилався на кримінальне провадження від 30 травня 2019 року № 12019100060002376, в ході проведення якого виявлено, що невстановлені особи, використовуючи реквізити вищезазначених підприємств, здійснили підробку документів для підприємств реального сектору економіки.
При наданні оцінки таким доводам контролюючого органу суди попередніх інстанцій встановили, що між ТОВ «Оптова компанія Магніт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьконстрактсейл», Товариством з обмеженою відповідальністю «НАВИУМ ГРУПП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД ТОРГ» були укладені договори поставки, за умовами яких позивач зобов`язався передати, а покупці зобов`язалися прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Застосовуючи зазначені вище правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, судовими інстанціями встановлено, що вони є реальними та підтверджуються долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій і господарський характер понесених за ними витрат, а саме: податкових накладних; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; платіжних доручень.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також не зазначено про здійснення платником розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Доводи акта перевірки ґрунтуються виключно на податковій інформації відносно контрагентів ТОВ «Оптова компанія Магніт», а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не може бути безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
Суди обґрунтовано відхилили посилання податкового органу на наявність кримінального провадження відносно контрагентів позивача, оскільки за приписами частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, такого доказу як вирок щодо вказаних підприємств надано не було.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з судовими інстанціями про недоведеність висновків відповідача стосовно того, що господарські операції платника з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південьконстрактсейл», Товариством з обмеженою відповідальністю «НАВИУМ ГРУПП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД ТОРГ» не відбулися в реальності. 
Відповідно до підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» може бути проведена контролюючим органом у разі:
надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до  підпункту 39.4.4  пункту 39.4 цієї статті;
неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення, глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файла), звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній;
подання платником податків заяви про намір провести пропорційне коригування (підпункт 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України).
За приписами підпункту 39.5.2.2 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Форма акта (довідки) про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» та вимоги до його (її) складення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Акт про результати перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» повинен містити документально підтверджені факти відхилення умов контрольованої операції від умов, що відповідають принципу «витягнутої руки», обґрунтування того, що таке відхилення спричинило неправильний розрахунок обсягу оподатковуваного прибутку платника податку та/або заниження суми податку із наведенням відповідних розрахунків (підпункт 39.5.2.17 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України).
Наказом Міністерства фінансів України від 10 березня 2016 року № 344 був затверджений Порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» (далі - Порядок № 344).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 344 передбачено, що перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» проводиться за наявності підстав, визначених підпунктом 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 розділу I та підпунктами 78.1.2, 78.1.5, 78.1.14 - 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II ПК України.
Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом позапланова перевірка проводилася на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1. статті 78 ПК України у зв`язку з отриманням інформації про прийняття засновниками (учасниками) товариства рішення про припинення юридичної особи. 
Відтак, проведений відповідачем контрольний захід не міг стосуватися питань перевірки дотримання платником принципу «витягнутої руки».
Отже, перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» здійснена відповідачем без належних законних підстав для її проведення, що свідчить про протиправність висновків акта перевірки в цій частині.
За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 квітня 2021 року № 0058580709, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1 286 823,00 грн внаслідок встановленого порушення підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 ПК України.
Касаційна скарга не містить підстав та обґрунтувань для скасування рішень судів попередніх інстанцій в частині оскарження податкових повідомлень рішень, які стосуються нарахувань: за операціями з обліку витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів за 2020 рік на 55 497,00 грн та нарахування на цю суму штрафних санкцій; за операціями з обліку витрат при отриманні премій (бонусів) на підставі кредит-нот від постачальників-нерезидентів на загальну суму 914 116,00 грн в податкових періодах 2018 рік (частково), 2020 рік (частково) та нарахування на цю суму штрафних санкцій; штрафних санкцій за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних за платежем податок на додану вартість в розмірі 654 193,50 грн; пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності, штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 555 933,55 грн, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги податкового органу без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова
Судді                                                                                                    І. А. Васильєва
          І. Я. Олендер