ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 201/13418/23	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач)
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року (суддя Ткаченко Н.В.) у справі №201/13418/23 за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

                                                       ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ЕАТ № 8025848 від 27.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого. 
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано правомірністю та обгрунтованістю оскаржуваної постанови з огляду на встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач висловлює свою незгоду з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови. Позивач наполягає на тому, що працівник патрульної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. За позицією позивача надані суду докази не можливо визнати допустимими, оскільки інформація про них відсутня в оскаржуваній постанові. Крім цього, в постанові не визначено місце вчинення правопорушення, що є порушенням ст.283 КУпАП.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 27.10.2023р. інспектором лейтенантом поліції УПП в Дніпропетровській області Одринським О.А. була складена постанова серія ЕАТ № 8025848, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 340 грн.
Підставою накладення адміністративного стягнення було порушення ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом NISSAN JUKE AE8131HB, п. 8.4.б Правил дорожнього руху, а саме водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке. 
Відповідно до п. 8.4 б ПДР Дорожні знаки поділяються, в тому числі, на знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки забронено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, недотримання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено»  створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.
Так, за приписами  ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, фіксація правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото, є належним та допустим доказом у справі про адміністративне правопорушення.
У спірному випадку в оскаржуваній постанові наявна інформація про фіксацію правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функцію відеозапису та зазначено, що до постанови надається відеофайл 470449. Тобто, постанова, в частині визначення наявних доказів вчиненого правопорушення, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
З дослідження відеофайлу 470449 вбачається зупинення транспортного засобу NISSAN JUKE AE8131HB. Позивачу оголошено про вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснено права, обов`язки, в тому числі роз`яснено право на перекладача та право на оскарження постанови, пред`явлений запис, як доказ вчинення адміністративного правопорушення.
Крім цього, відповідачем надано відео з камери спостереження «Безпечне місто», дослідженням якого встановлено, що 27.10.2023р. позивач рухався в напрямку вул. Гоголя у м. Дніпрі і на перехресті пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпрі та вул. Володимира Вернадського у м. Дніпрі після проїзду трамвая, транспортний засіб NISSAN JUKE AE8131HB, при перетині пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпрі при наявності знаку пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» не здійснив зупинку перед стоп-лінією та продовжив рух в напрямку вул. Володимира Вернадського у м. Дніпрі. З відео чітко вбачається, що автомобіль білого кольору, який рухався попереду позивача, зупинився перед дорожнім знаком 2.2 та перед дорожньої розміткою 1.12, а також пропустив трамвай, а за цим автомобілем проїхав позивач, не зупинившись перед дорожнім знаком та дорожньою розміткою.
Отже, надані відповідачем докази безперечно свідчать про недотримання позивачем вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» , тому суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Посилання позивача на відсутність в оскаржуваній постанові інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції, не може бути самостійною та достатньою підставою для її скасування, враховуючи правильну кваліфікацію дій позивача та зафіксованого доказами місця та суті вчиненого правопорушення.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року  у справі №201/13418/23 – без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.          

          Повний текст постанови складено 01.02.2024
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк