УХВАЛА

05 березня 2024 року
м. Київ

справа №500/1051/23
адміністративне провадження №К/990/7432/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року 
у справі №500/1051/23
за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 
до заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківа Андрія Михайловича, начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойника Романа Петровича, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
за участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт»
про визнання протиправними та скасування постанов,
УСТАНОВИВ:
У березня 2023 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові звернулася до суду з позовом до заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківа Андрія Михайловича, начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойника Романа Петровича, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт», у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08 березня 2023 року №20611, винесене заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківим Андрієм Михайловичем;
- визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою скасовано постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11 листопада 2022 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою скасовано постанову про зупинення вчиненням виконавчих дій від 02 січня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою скасовано постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 05 грудня 2022 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою скасовано постанову про поновлення вчинення виконавчих дій 08 березня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою скасовано постанову про стягнення виконавчого збору 11 листопада 2022 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» 08 березня 2023 року, винесену начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойником Романом Петровичем у виконавчому провадженні № 70307649.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року задоволено апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року скасовано та прийнято нове, яким адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю задоволено.
Не погодившись із судовим рішенням апеляційного суду, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вп`яте звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 28 вересня 2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу та ухвалено постанову. Повний текст судового рішення складено того ж дня, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 30 жовтня2024 року, а скаргу подано вп`яте 22 лютого 2024 року.
Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що повний текст складено 28 вересня 2023 року. Вказує, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, при цьому, зазначає, що з первісною касаційною скаргою звернувся у межах процесуальних строків, проте ухвалами Верховного Суду від 08 листопада 2023 року, 30 листопада 2023 року, 04 січня 2024 року та від 08 лютого 2024 року касаційні скарга були повернуті відповідачу, що не перешкоджає повторному зверненню. 
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження,  суд оцінює дотримання строків звернення до суду на час подачі первісної касаційної скарги, а також з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.
Верховний Суд також зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередню касаційну скаргу, безпосередньо пов`язані саме з діями скаржника щодо неналежного оформлення касаційної скарги. 
Як встановлено судом з відомостей автоматизованої системи документообігу суду, вперше з касаційною скаргою відповідач звернувся 25 жовтня 2023 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику, на підставі пункту першою частини п`ятої статті 332 КАС України. Суд прийшов до висновку, що касаційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
З відомостей автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що копію ухвали Верховного Суду від 08 листопада 2023 року було надіслано до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету 09 листопада 2023 року о 01:04.
09 листопада 2023 року скаржник вдруге звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. 
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року повторна касаційна скарга було повернуто заявнику скаржнику, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Судом встановлено, що касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України. Проте, норму права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду, заявник не зазначив, а отже, належно не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна була застосовуватися. 
Копію ухвали Верховного Суду від 30 листопада 2023 року було надіслано до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету 01 грудня 2023 року о 02:16.
11 грудня 2023 року відповідач втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення. Проте, ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2024 року касаційна скарга повернута скаржнику, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Ухвалу Верховного Суду 04 січня 2024 року було надіслано до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету 04 січня 2024 року о 12:03.
Вчетверте відповідач звернувся до Верховного Суду 18 січня 2024 року, в той же час, клопотання про поновлення строку не містить обґрунтувань щодо наявності об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.
Верховний Суд ухвалою 08 лютого 2024 року четверта касаційна скарга знову повернута скаржнику, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Ухвалу Верховного Суду 08 лютого 2024 року було надіслано до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету 08 лютого 2024 року о 23:00 та відповідно до абзацу другого частини шостої статті 251 КАС України вважається врученою 09 лютого 2024 року.
З цією касаційною скаргою відповідач звернувся лише 22 лютого 2024 року, а клопотання про поновлення строку не містить обґрунтувань щодо наявності об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.
Суд звертає увагу скаржника, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Неодноразове невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.
При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження, є направлення повторної касаційної скарги скаржником у найкоротший строк. 
Крім того, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. 
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС  України до касаційної скарги зокрема, додається документ про сплату судового збору. 
В матеріалах касаційної скарги відсутній документ про сплату судового збору.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач звернувся до суду у 2023 році та заявив сім вимог немайнового характеру.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (надалі - №3674-VI) у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлено на рівні 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023  року становив 2684 грн 00 коп.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 37576 грн.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів та документу про сплату судового збору.
Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Керуючись статтями 169, 248, 329, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними, зазначені Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.
2. Касаційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі №500/1051/23 - залишити без руху.
3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
5. У разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк в іншій частині, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 А.Г. Загороднюк ,
Судді Верховного Суду