ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13329/23                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 січня 2024 року                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                        Кузьменка В.В.,
 Василенка Я.М.,
     
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
  
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив: 
1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 11.03.2021 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення, складеної Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 з обмеженням пенсії максимальним розміром станом на 01.07.2019, на 01.12.2019, на 01.07.2020, на 01.12.2020, на 01.07.2021, на 01.12.2021, на 01.03.2022, на 01.07.2022, на 01.12.2022 та на 01.03.2023;
2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 11.03.2021 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення, складеної Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з розрахунку 86% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром станом на 01.07.2019, на 01.12.2019, на 01.07.2020, на 01.12.2020, на 01.07.2021, на 01.12.2021, на 01.03.2022, на 01.07.2022, на 01.12.2022 та на 01.03.2023 з урахуванням виплачених сум;
3.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 на підставі нової довідки Чернігівського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки від 16.08.2023 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для проведення з 01.02.2023 перерахунку пенсії;
4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії на підставі нової довідки Чернігівського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки від 16.08.2023 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для проведення з 01.02.2023 перерахунку пенсії з урахуванням виплачених сум;
5.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо застосування з 01.03.2023 обмеження ОСОБА_1 розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», розміром 1500 грн;
6.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн;
7.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 по 28.02.2023 у розмірі 41 111,84 грн, а з 01.03.2023 у розмірі 46 206,30 грн, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 р. позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в письмовому провадженні на 31.01.2024.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до норм ч. 2 ст. 312 КАС України.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2023, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову. Так, судом зазначено про те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини позову, а саме стосовно протиправного перерахунку та виплати пенсії, та зауважено, що недоліки позивач може усунути подавши до суду належним чином засвідчені копії 1) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме стосовно протиправного перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 11.03.2021 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення, складеної Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 з обмеженням пенсії максимальним розміром станом саме на 01.07.2019, на 01.12.2019, на 01.07.2020, на 01.12.2020, на 01.07.2021, на 01.12.2021, на 01.07.2022, на 01.12.2022 та на 01.03.2023 2) у кількості відповідно до учасників справи або з доказами їх надсилання відповідачу.
Виконуючи вимоги ухвали суду, позивач надав копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме стосовно протиправного перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки від 11.03.2021 №ФЧ45480 про розмір грошового забезпечення, складеної Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 з обмеженням пенсії максимальним розміром станом саме на 01.07.2019, на 01.12.2019, на 01.07.2020, на 01.12.2020, на 01.07.2021, на 01.12.2021, на 01.07.2022, на 01.12.2022 та на 01.03.2023.
Натомість, за висновками суду першої інстанції, такі перерахунки пенсії надані представником позивача не у кількості відповідно до учасників справи або з доказами їх надсилання відповідачу, що свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що позовну заяву та заяву про усунення недоліків позовної заяви, було направлено через підсистему «Електронний суд», з огляду на що, в позивача відсутній обов`язок надавати докази направлення примірників позовної заяви відповідно до кількості учасників справи та надавати їх роздруковані примірники, проте, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, не врахував приписів КАС України та вдався до застосування надмірного формалізму. 
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно змісту ч. 1  ст. 171 КАС України,  суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;                2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);                   3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.  160,  161,  172  цього  Кодексу;                    4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до норм ч. 2  ст. 171 КАС України,  суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. ст.  160  і  161 КАС України.
Так, згідно ч. 1  ст. 161 КАС України,  до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.
Водночас, згідно ч. 7 і 8  ст. 44 КАС України,  документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У силу положень ч. 9 зазначеної статті  КАС України,  у випадку подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Однак, спеціальною статтею щодо порядку подачі позовної заяви, зокрема, в частині визначення документів, що додаються до неї є  ст. 161 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2  ст. 161 КАС України,  суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
З наведеного слідує, що у разі подання до суду документів в електронній формі, обов`язок  надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів виникає тільки у суб`єкта владних повноважень, що передбачено вказаними вище положеннями  КАС України, з огляду на що, вимоги суду першої інстанції щодо надання позивачем доказу надсилання відповідачу позовної заяви/примірників позовної заяви (роздрукованих)/додатків, є помилковими.
У даному випадку, позовну заяву подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд», а тому, відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви/додатків, яка сформована і подана у вигляді електронного документу, адже, у протилежному випадку, це нівелює сенс використання модулю «Електронний суд», перевага якого полягає якраз у можливості не мати необхідності виготовлення багатьох копій документів на папері та стимулює переведення судочинства у без паперову форму.
Також, суд першої інстанції безпідставно вказав на необхідність надавати докази обґрунтування позовних вимог (перерахунків пенсії), позаяк, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладається обов`язок довести правомірність дій/рішень, до того ж, позивач у позовній заяві навів достатнє обґрунтування порушень з боку відповідача, з чим пов`язує заявлення вимог у даному спорі.
Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №    35787/03, п. 29).
При цьому, Європейський суд з прав людини провів певну лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25). Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються у якості належних.
Колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та не врахував приписів КАС України, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Тому, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 р. - скасувати.

Справу направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко 
        
          Судді                                                                                                   В.В. Кузьменко
                                                                                                      
                                                                                                       Я.М. Василенко