ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/4686/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)                                                                         
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,   
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 (суддя Н.М. Євстигнеєва, повний текст рішення  складено та підписано  06.11.2023) у справі № 904/4686/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ 
до Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро 
про стягнення 127 779,79грн 

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення 127 779,79грн, з яких:
- основний борг у розмірі 93 735,85грн;
- пеня у розмірі 21 253,64грн;
- 3% річних  у розмірі 1 278,92грн;
- інфляційні втрати у розмірі 11 511,38грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань за договором №03-2090/21-БО-Т від 15.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 у справі № 904/4686/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Дніпропетровської обласної прокуратури про стягнення 127 779,79грн - задоволено частково.  
Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" основний борг за поставлений природний газ у розмірі 93 735,85грн , пеню у розмірі 10 626,82грн , 3% річних у розмірі 1 278,92грн , втрати від інфляції 2 249,66грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 266,24грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг",  в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 10626,82 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          відповідач був обізнаний з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до п. 7.2 договору;
-          боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин; виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів;
-          відповідач доказу на підтвердження свого майнового стану, наявності/відсутності коштів на рахунках, бюджетних асигнувань/призначень, кошторису не надав;
-          за наявних доказів суд не міг дослідити майновий стан відповідача та об`єктивно розглянути питання про зменшення пені;
-          судом порушені норми ст. ст. 236, 238 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
Відзив обґрунтований тим, що заборгованість виникла не з підстав навмисного уникнення відповідачем сплати визначеної договором суми, а з причини обов`язковості письмового підтвердження показників фактично спожитого газу. Прокуратура вважає, що нарахований позивачем до стягнення розмір пені є непропорційним наслідкам правопорушення та являється надмірно великим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 28.11.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/4686/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
01.12.2023 матеріали справи №904/4686/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.112023 у справі № 904/4686/23; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 
   
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5    статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1    ст. 74 Господарського процесуального кодексу України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Дніпропетровською обласною прокуратурою (споживач) укладено договір №03-1090/21-БО-Т від 15.11.2021 постачання природного газу, згідно умов п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві  природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД  2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п.1.3. договору).
Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з листопада 2021 року до грудня 2022 року газ обсягом 247,95тис.куб.м.
Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (п. 2.1.3 договору).
Постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).
Згідно п.3.2. договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5. договору).
Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:
ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42грн,
крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89грн за 1000 куб.м.
Всього ціна газу за 1000куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 554,00грн (п.4.1 договору).
Загальна вартість цього договору на дату укладення становить 3 420 470,25грн, крім того ПДВ – 684 094,05грн, разом з ПДВ – 4 104 564,30грн (п. 4.3 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання – передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.
Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору (п. 5.3 договору).
За невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п.7.1 договору).
У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом  8.4 цього договору, споживач  зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).
Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
17.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Дніпропетровською обласною прокуратурою укладено додаткову угоду №2 до договору постачання природного газу №03-1090/21-БО-Т від 15.11.2021.
Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:
ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42грн,
крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
ціна природного газу за 1000куб.м з ПДВ – 16 390,00грн;
крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315грн, всього з ПДВ 163,89грн за 1000 куб.м.
Всього ціна газу за 1000куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 553,89грн (п. 4.1 додаткової угоди).
Загальна вартість цього договору становить 3 420 461,18грн, крім того ПДВ – 684 094,05грн, разом з ПДВ – 4 104 555,23грн (п. 5 додаткової угоди).
20.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Дніпропетровською обласною прокуратурою укладено додаткову угоду №3 до договору постачання природного газу №03-1090/21-БО-Т від 15.11.2021.
Загальна вартість цього договору становить 2 924 534,47грн, крім того ПДВ – 584 906,89грн, разом з ПДВ – 3 509 441,36грн (п. 3 додаткової угоди).
20.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Дніпропетровською обласною прокуратурою укладено додаткову угоду №5 до договору постачання природного газу №03-1090/21-БО-Т від 15.11.2021.
Загальна вартість цього договору становить 2 855 465,82грн, крім того ПДВ – 571 093,17грн, разом з ПДВ – 3 426 558,99грн (п. 3 додаткової угоди).
На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 417 296,54грн.
На підтвердження зазначеного факту ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" суду надано акти прийняття-передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи.
Зазначені Акти приймання-передачі природного газу містять посилання на договір №03-1090/21-БО-Т від 15.11.2021 та підписи сторін скріплені печатками підприємств. 
В порушення вимог пункту 5.1 договору, оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 2 323 560,69грн (що підтверджується довідкою АТ "Ощадбанк" від 05.06.2023 № 16/2-09/23287/2023).
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що на момент вирішення спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 93 735,85грн.
Судом перевірений розрахунок трьох відсотків річних та встановлена його арифметична вірність.
Суд першої інстанції позовні вимоги в частині стягнення пені визнав правомірними на суму 21 253,64грн та на підставі ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України, з огляду на матеріали справи, зменшив пеню на 50% до 10 626,82грн.
          Зменшуючи суму стягнення інфляційних нарахувань, суд керувався помилкою в розрахунках.

Апелянт не погоджується зі зменшенням судом пені.
Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним господарським судом в частині зменшення пені.

Як вбачається з матеріалів справи, у додаткових поясненнях, наданих господарському суду, відповідач просив про зменшення штрафних санкцій відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України.
Відповідач просив взяти до уваги те, що прокуратурою направлено лист №34-324вих-23 від 18.10.2023 з пропозицією до ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" щодо укладення мирової угоди, а також надано останньому проекти спільної заяви про затвердження мирової угоди та мирової угоди в судовій справі №904/4686/23. Станом на дату розгляду справи відповіді на вказані листи до прокуратури не надійшло.
Також відповідач зазначав, що заборгованість виникла не з підстав навмисного уникнення відповідачем сплати визначеної договором суми, а з причини обов`язковості письмового підтвердження показників фактично спожитого газу. Прокуратура вважає, що нарахований позивачем до стягнення розмір пені є непропорційним наслідкам правопорушення та являється надмірно великим.
Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.
Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі  № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19.
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції реалізував надане право та правомірно зменшив розмір пені на 50% за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на доказову базу, встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин.
З огляду на викладене та мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності, з урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що зменшення пені на 50% є справедливим, розумним та таким, що має забезпечити баланс інтересів сторін.
Доводи апелянта, що відповідачем не доведений, а судом першої інстанції не оцінений майновий стан відповідача, приймаються колегією суддів до уваги. Разом з тим, майновий стан є однією з обставин, яку суд вивчає при вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, тому його недоведення не може бути безумовною підставою для незастосування положень ст. 233 Господарського кодексу України за наявності інших обставин.
Як встановлено господарським судом та береться до уваги апеляційним судом, розмір заявлених нарахувань (пені, відсотків річних, інфляційних втрат у загальному розмірі 34043,94грн) складає 36,32% суми основного боргу. 
Отже, загальна сума нарахувань не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. 
Наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.112023 у справі № 904/4686/23 в оскаржуваній частині таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені     ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті    275    та статті    276 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що    розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,    правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до    ст. 276 ГПК України    є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно    статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст.    269,    275,    276,    282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 у справі № 904/4686/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 у справі                         № 904/4686/23  в оскаржуваній частині залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта – Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3    ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 02.02.2024.

Головуючий суддя                                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд      

Суддя                                                                                                               Ю.Б. Парусніков