ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/3980/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій  області    
на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду   від  10.08.2023, (суддя суду першої інстанції  Чернової Ж.М.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Запоріжжі, в адміністративній справі №280/3980/23   за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в  Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
          09 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
          визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивачу без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2022 роки;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2022 роки з дня звернення із урахуванням різниці, що вже була виплачена;
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2022 роки;
зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2022 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 18.12.2014 їй призначено пенсію по вислузі років як працівнику освіти відповідно до статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, однак фактично позивач вказану пенсію не отримувала у зв`язку з подальшим працевлаштуванням за професією, про що свідчать записи у трудовій книжці позивача.  03.05.2023 позивач звернулася до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Зазначає, що Пенсійним фондом неправомірно під час призначення пенсії за віком, відповідно до положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, оскільки відповідно до приписів Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія повинна розраховуватись із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки. Також, позивач вважає, що Пенсійним фондом протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 10 серпня 2023 задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 частково.  Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з 03.05.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки. В іншій частині позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки позивач вже реалізувала своє право на призначення пенсії за вислугу років, вона не має право на отримання одноразової допомоги у відповідності до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, заявник зазначає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Таким чином, відповідач при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший діяв правомірно. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   підлягає частковому  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 18.12.2014 позивачу призначено пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
У зв`язку з працевлаштуванням, відповідно до статті 7    Закону України “Про пенсійне забезпечення” виплату пенсії за вислугу років позивачу було припинено.
Досягнувши пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, 03.05.2023 позивачем до Головного управління ПФУ в Запорізькій області подано заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
За заявою позивачу призначено пенсію за віком, яку обраховано із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.
Не погодившись із призначенням пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, а також не погодившись з правомірністю не виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, також суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання допомоги допомоги у відповідності до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.
Відповідно до частини першої  статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Закон № 1058-ІV  за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з приписами частини другої  статті 40 Закону № 1058-IV  заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:   Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою  статті 45 Закону № 1058-IV  встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону  , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою  статті 45    Закону № 1058-ІV  регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим  Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої    Законом № 1058-ІV.
Водночас, позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до        ЗУ «Про пенсійне забезпечення»  , який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до  Закону № 1058-ІV  позивач звернувся вперше.
Крім того, суд зазначає, що після призначення пенсії за вислугу років позивач  продовжував працювати та сплачував у встановленому  законом  порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.    
          Отже,     при обчисленні позивачу пенсії за віком у 2023 році відповідно до     Закону №1058 відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2020-2022 роки), оскільки за призначенням пенсії відповідно до норм вказаного     Закону позивач звернувся вперше.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2021 у справі    №336/7438/16-а.
          Стосовно вимог позивача про виплату допомоги відповідно до пункту 7-1  розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» клегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 7-1  розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  будь-якого іншого виду пенсії.
Синтаксичний аналіз пункту 7-1  розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.
За змістом вказаної норми отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.
Як встановлено судом першої інстанціх, за заявою позивача в 2014 році їй вже призначалась пенсія за вислугу років, виплата якої була припинена  у зв`язку з працевлаштуванням.
Тобто до призначення позивачу пенсії за віком йому призначалась пенсія за вислугу років, що позбавляє ОСОБА_1 права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1  розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена правова позиція узгоджується з позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року у справі № 310/3774/17, від 27 листопада 2018 року у справі № 328/1619/17, в постанові від 18.06.2021 у справі №328/1620/17.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.
Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною відмови та зобов`язання відповідача здійснити на користь позивача виплату, передбачену п. 7-1  розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 в адміністративній справі № 280/3980/23 – скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки та прийняти нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2023 в адміністративній справі № 280/3980/23 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук