П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/24909/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.                                 Дата і місце ухвалення: 10.10.2023р., м. Одеса                                       	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 30.08.2023р. ВП №70614214.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.І. необґрунтовано наклала на ГУ ПФУ в Одеській області штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання у встановлений виконавцем строк вимог виконавчого листа №420/22458/21, виданого 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом. Покладені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі №420/22458/21 на ГУ ПФУ в Одеській області зобов`язання виконані територіальним органом ПФУ у повному обсязі ще 26.03.2020р., тобто до її винесення, так як ОСОБА_1 було призначено пенсію на виконання постанови Верховного Суду по справі №496/574/16-а. Розмір пенсії розраховано у відповідності до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20.10.2009р. Здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією повторно було б порушенням чинного законодавства. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 10.10.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам ГУ ПФУ в  Одеській області про те, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі №420/22458/21 ним виконано добровільно ще 26.03.2020р., оскільки на виконання постанови Верховного Суду по справі №496/574/16-а ОСОБА_1 було призначено з 20.10.2009р.  пенсію відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20.10.2009р., та виплачено різницю  між фактично отриманою та призначеною пенсією. Про вказані обставини територіальний орган ПФУ повідомляв державного виконавця, однак останнім їх не враховано та прийнято спірну постанову про накладення штрафу.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2022р. по справі №420/22458/21, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р., зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання зазначеного судового рішення 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/22458/21.
27.12.2022р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чермашем Р.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №70614214 з виконання виконавчого листа №420/22458/21, виданого 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 06.01.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило державного виконавця, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі №420/22458/21 рішенням №951160172268 від 26.03.2020р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1  за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. Загальний розмір пенсійної виплати після виконання рішення суду за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. становить 67943,53 грн., який Головним управлінням було виплачено на користь стягувача у квітні 2020 року в повному обсязі. Відтак, вимоги виконавчого листа виконано ГУ ПФУ в Одеській області ще до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим Головне управління просило закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконане.
13.02.2023р. позивачу надіслано вимогу виконавця про необхідність повідомити про стан виконання вищезазначеного виконавчого листа.
15.02.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області надіслало на адресу органу ДВС лист за №1500-0305-5/17412, зміст якого є ідентичним змісту раніше надісланого ним листа від 06.01.2023р. 
21.07.2023р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.І. на адресу боржника знову надіслано вимогу, якою зобов`язано Головне управління повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа №420/22458/21, виданого 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом.
28.07.2023р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.І. винесено постанову ВП №70614214 про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.
01.08.2023р. та 07.08.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області надіслало на адресу органу ДВС листи за №1500-0305-5/104991 та за №1500-0305-5/107883, зміст яких є ідентичним змісту раніше надісланих ним листів від 06.01.2023р.  та від 15.02.2023р.
30.08.2023р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.І. винесено постанову ВП №70614214 про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що рішенням суду у справі №420/22458/21, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У вказаному рішенні судом встановлено, що на виконання постанови Верховного Суду позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 20.10.2009р. У квітні 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена доплата на виконання постанови Верховного Суду від 18.03.2020р. по справі №496/574/16-а за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. у розмірі 67943,52 грн. Разом з тим, відповідачем було допущено протиправні дії щодо призначення пенсії саме керуючись приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2018 року та проведенні розрахунків виходячи із наявності у позивача 8 повних років страхового стажу понад 30 років вказаних у ст.28 Закону. Незважаючи на це, листом ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено рішенням від 26.03.2020р.
Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про накладення штрафу ГУ ПФУ в Одеській області оскаржило її в судовому порядку.
Відмовляючи в задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання позивача  на те, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі №420/22458/21 рішенням №951160172268 від 26.03.2020р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .  Суд зазначив, що при ухваленні судового рішення по справі №420/22458/21 судом враховано прийняте територіальним органом ПФУ рішення №951160172268 від 26.03.2020р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті чого колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про необхідність зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. А відтак, за висновками суду, державним виконавцем обґрунтовано не враховано посилання боржника на те, що добровільне виконання вимог виконавчого листа №420/22458/21, виданого 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, підтверджується рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №951160172268 від 26.03.2020р.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є  Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження»  (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до  статті 1 Закону №1404-VIII  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої  статті 5 Закону №1404-VIII  примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим  Законом  випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частиною першою  статті 18 Закону №1404-VIII  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом  заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII  передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої-третьої  статті 63 Закону №1404-VIII  за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Статтею 75 Закону №1404-VIII  визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином накладення штрафу є наслідком невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.
Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення при наявності у боржника реальної можливості виконати таке судове рішення.
Судовим рішенням по справі №420/22458/21, яке виконується в рамках виконавчого провадження ВП №70614214, встановлено, що на виконання постанови Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №496/574/16-а ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення від 26.03.2020р. №95116172269 про призначення ОСОБА_1 пенсії при страховому стажі 38 років 8 місяців (стаж враховано по 29.02.2020р.), заробітній платі 8479,38 грн., обчисленій за період з 01.07.2000р. по 28.02.2018р., та її розмір становить 3394,88 грн., де: 3278,72 грн. розмір пенсії за віком; 116,16 грн. доплата за 8 років понаднормативного стажу. При цьому, при визначенні страхового та понаднормативного стажу ОСОБА_1 пенсійним органом застосовано ч.1 ст.28 Закону №1058-IV в редакції, чинній на момент виконання рішення суду. 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена доплата на виконання постанови Верховного Суду України від 18.03.2020р. по справі №496/574/16-а за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. у розмірі 67943,52 грн.
Суд при розгляді справи №420/22458/21 визнав необґрунтованими такі дії територіального органу ПФУ, зазначивши, що право ОСОБА_1 на призначення пенсії виникло 20.10.2009р., а тому її пенсія має бути призначена з урахуванням ч.1 ст.28 Закону №1058-IV у редакції, чинній на момент його виникнення, тобто із розрахунку її збільшення на 1 відсоток за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років. У зв`язку з  цим, судом зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На неодноразові вимоги державного виконавця відповідача щодо надання відомостей про виконання судового рішення по справі №420/22458/21 ГУ ПФУ в Одеській області зазначало, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі №420/22458/21 рішенням №951160172268 від 26.03.2020р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1  за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. Загальний розмір пенсійної виплати після виконання рішення суду за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. становить 67943,53 грн., який Головним управлінням було виплачено на користь стягувача у квітні 2020 року в повному обсязі. Відтак, вимоги виконавчого листа виконано ГУ ПФУ в Одеській області ще до відкриття виконавчого провадження.
На вказану обставину посилається ГУ ПФУ в Одеській області при зверненні з даним позовом до суду першої інстанції та в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням не надано доказів виконання виконавчого листа №420/22458/21, виданого 26.10.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, у зв`язку з чим у державного виконавця відповідача виникли підстави для накладення на позивача штрафу у розмірі, визначеному статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження». 
Як правильно зазначив суд першої інстанція, рішення №951160172268 від 26.03.2020р. про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1  за період з 20.10.2009р. по 31.03.2020р. не є підтвердженням виконання рішення суду по справі №420/22458/21.
При вирішенні спору у справі №420/22458/21 судом було надано правову оцінку рішенню ГУ ПФУ в Одеській області від 26.03.2020р. №95116172269, в результаті чого суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20 жовтня 2009 року відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній станом на 20 жовтня 2009 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Фактично доводи позовної заяви зводяться до незгоди пенсійного органу з прийнятим судовим рішенням по справі №420/22458/21, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. 
А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про протиправність постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рябоконь О.І. про накладення штрафу від 30.08.2023р. ВП №70614214 та її скасування.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Одеській області та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2023р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 15 січня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                       О.В. Лук`янчук