УХВАЛА
 
09 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 757/12326/19-ц
провадження № 61-17691ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 
2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року 
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.
У грудні 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд»  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 21 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надати нову редакцію касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав на касаційне оскарження, їх нормативно-правове обґрунтування та її копій відповідно до кількості учасників справи. Також вказано, що заявником не надано доказів отримання повного судового рішення, а за відсутності відомостей щодо наявності такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо дотримання ОСОБА_1 строків звернення із касаційною скаргою, визначених статтею 390 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали суду, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У січні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, так як, на його думку, вказаним суддею-доповідачем безпідставно залишено його касаційну скаргу без руху з вимогами про надання доказів на підтвердження отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду, а також зазначити підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, оскільки заявник не має змоги виконати вимоги ухвали з об`єктивних причин. Вказує, що строк подання касаційної скарги не пропущений, оскільки він не має доступу до повного тексту оскаржуваного судового рішення, копію оскаржуваної постанови апеляційного суду ним не отримано, тому ним була заявлена вимога про постановлення окремої ухвали про допущення Київським апеляційним судом порушення норм ЦПК України. Враховуючи наведені доводи, ОСОБА_1 вважає, що існують підстави для відводу судді-доповідача Петрова Є. В.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду
від 08 січня 2024 рокузаяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В. визнано необґрунтованою.
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Верховного Суду Петрова Є. В. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Заяву  ОСОБА_1 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом від 08 січня 2024 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
Гульку Б. І.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду Петрова Є. В. немає, оскільки доводи заявника 
не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеного судді.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (абзац перший частини третьої статті 40 ЦПК України).
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.
У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Зміст заяви  ОСОБА_1 свідчить про незгоду з ухваленим вказаним суддею судовим рішенням у справі № 757/12326/19-ц, які самі по собі 
не можуть свідчити про неупередженість чи об`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України. Інших доводів у заяві ним не наведено.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України). 
Враховується і те, що обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді 
не наведено, оскільки такі сумніви мають ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії»). Таких обставин і доказів заявник не навів і не надав.
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України 
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 
від 25 вересня 2023 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Б. І. Гулько