ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

06 березня 2024 року
м. Харків

справа № 641/8154/23
провадження № 22-ц/818/1101/24

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту батьківства особи, що померла, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року, постановлену суддею Курганниковою О.А., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту батьківства особи, що померла.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року дану справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовна заява подана не повноважною особою, оскільки в ордері на надання правничої (правової) допомоги серія АХ 1161645 від 04 грудня 2023 року не зазначено назву конкретної судової установи у якому надається правова допомога адвокатом, а відтак не підтверджено повноважень на представництво інтересів позивача в Комінтернівському районному суді м. Харкова. У зв`язку із чим суд повинен був залишити позовну заяву без розгляду, а не направляти її на розгляд до іншого суду.
Що стосується підсудності, то на його думку підстав для направлення справи на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова у суду не було, оскільки згідно довідки про взяття на обліку внутрішньо-переміщеної особи від 07 липня 2022 року №6328-5001844989, позивачка ОСОБА_4 є внутрішньо-переміщеною особою та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за якою він також зареєстрований. У зв`язку із чим, дана справа повинна розглядатися у Комінтернівському районному суді м. Харкова.
Крім того зазначає, що предметом позову є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту батьківства. Така заява у відповідності до вимог ст.316 ЦПК України подається до суду за місцем проживання ОСОБА_4 , яка також зареєстрована у Комінтернівському районі м. Харкова.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Позивачем ухвалу суду не оскаржується.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 , що відносить до Немишлянського району м. Харкова, що за територіальною підсудністю належить до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 28 ЦПК України встановлена підсудність справ за вибором позивача.

Частино 15 вказаної статті передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту батьківства особи, що померла.

Місцем проживання відповідача 1 – ОСОБА_2 зазначено наступну адресу: АДРЕСА_1 , а місцезнаходження відповідача 2 – виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області зазначено адресу: Харківська область, Харківський район, смт. Солоницівка, вул. Визволителів, 6.

Разом з тим, із змісту позовної заяви не вбачається, за місцем проживання/знаходження якого з відповідачів пред`явлено даний позов.

Таким чином, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом альтернативної підсудності.

Частиною 8 статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно інформації, отриманої з Реєстру територіальної громади міста Харкова, відповідач ОСОБА_2 з 21 грудня 2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до Немишлянського району м. Харкова (а.с.43).

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що він зареєстрований за іншою адресою, а саме: 
АДРЕСА_1 , що за територіальністю відносить до Слобідського району, не знайшли свого підтвердження. Будь-яких належних та допустимих доказів (копії паспорту, довідки ВПО та ін.) на підтвердження цих обставин ОСОБА_2 апеляційному суду не надано та матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_2 на довідку про взяття на обліку внутрішньо-переміщеної особи від 07 липня 2022 року №6328-5001844989 – колегією суддів не приймаються, оскільки в останній зазначено лише зареєстроване та фактичне місце проживання позивача ОСОБА_1 . Даних щодо зареєстрованого місця проживання/перебування апелянта вона не містить.

Доводи ОСОБА_2 про те, що дана справа повинна розглядатися у відповідності до вимог ст.316 ЦПК України за місцем проживання ОСОБА_4 , яка зареєстрована у Комінтернівському районі м. Харкова – є помилковими, оскільки положення даної статті передбачає розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження.

В даному випадку  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в порядку загального позовного провадження, оскільки на її думку вбачається спір про право.

Що стосується інших доводів викладених ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, зокрема, щодо подання позовної заяви не повноважною особою, то вони не стосуються предмету апеляційного оскарження. В даному випадку колегією суддів переглядається судове рішення на предмет дотримання судом першої інстанції правил підсудності.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що справа повинна розглядатися за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 , що відноситься до Немишлянського району м. Харкова, тобто Фрунзенським районним судом м. Харкова.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки цивільна справа судом апеляційної інстанції по суті не розглядалась та судове рішення за результатами перегляду справи по суті не ухвалювалось, а була розглянута апеляційна скарга ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року про передачу справи за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова, яка залишена апеляційним судом без задоволення правові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , – залишити без задоволення. 

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 січня 2024 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2024 року.

Головуючий –                                                                  Н.П. Пилипчук 

Судді –                                                                                 О.В. Маміна

                                                                                Ю.М. Мальований