УХВАЛА 
18 березня 2024 року                                                         
м. Київ
справа № 211/446/21
провадження № 61-2826ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,
ВСТАНОВИВ: 
У 2021 році Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «ОГС «Киворіжгаз») звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 3 921,49 грн.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року позов задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Киворіжгаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 3 921,49 грн, здійснено розподіл судових витрат.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.
При цьому суд апеляційної інстанції відхилив посилання заявника на вимоги частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, оскільки ОСОБА_1 , який є відповідачем у справі, не може бути з наведених підстав звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
За наведених обставин заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 3 405,00 грн (2 270,00 х 150 %).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
Судове рішення мотивовано тим, що заявник та його представник, отримавши копію ухвали апеляційного суду 01 листопада 2023 року та 11 листопада 2023 року відповідно, недоліки апеляційної скарги не усунули, судовий збір не сплатили. Так само, ОСОБА_1 із заявою про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги не звертався.
У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року необхідно відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення (ухвали) суду першої інстанції після їх перегляду у апеляційному порядку.
Зі змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року вбачається, що суд не переглянув рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року не переглянуто в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначене судове рішення необхідно відмовити.
Касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційного суду мотивована тим, що суд всупереч статті 55 Конституції України допустив порушення його прав як людини і громадянина, не дослідивши правовідносини, які склалися між сторонами, не застосував до нього, як споживача послуг, положення Закону України «Про захист прав споживачів».
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.
Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 356 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20, провадження № 11-177апп21, зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.
Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.
З огляду на це, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору у справі за позовом АТ «ОГС «Криворіжгаз» про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, оскільки є відповідачем у справі та з вимогами щодо захисту своїх прав як споживача до суду не звертався.
Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23.
Врахувавши вказані вище обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність сплати ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги у справі та в подальшому повернув вказану скаргу у зв`язку з невиконанням вимог суду.
Посилання заявника на помилковість висновків апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні процесуальних норм та не впливають на законність висновку про повернення апеляційної скарги.
Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.
Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального та матеріального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року є необґрунтованою.
Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                        Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян