Дата документу 23.01.2024 Справа № 336/3910/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 336/3910/21        Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/140/24        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2024 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Бєлки В.Ю.,
       Кочеткової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся з позовом до ОСОБА_1   про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу, який було уточнено щодо кола відповідачів та пред`явлено позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову зазначило, що 04.03.2013 року між ВАТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання, за яким ВАТ «Запоріжгаз» взяло на себе зобов`язання безперервно надавати послуги з газопостачання будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.9) п.27 Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 04.03.2013 року та п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач, не пізніше ніж за сім днів до звільнення приміщення або повного припинення газопостачання, зобов`язаний письмово повідомити газопостачальне (газорозподільне) підприємство про розірвання договору та розрахуватися за послуги з газопостачання.
Облік природного газу на об`єкті споживача організований на базі комерційного ВОГ з використанням побутового лічильник газу Октава типорозміру G-4/G-6 заводський №705861.
15.05.2019 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ Октава типорозміру G-4/G-6 №705861. Скло лічильного механізму має скол у місці опломбування свинцевою пломбою. Свинцева пломба заводу виробника недостатньо фіксує скло лічильного механізму.
З урахуванням виявлених порушень представниками оператора ГРМ у присутності споживача ОСОБА_1 , складено акт про порушення №1905 від 15.05.2019 року. Зазначений акт про порушення у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, підписано працівниками АТ «Запоріжгаз», при цьому споживач від підписання акту відмовився, про що в акті зроблена відмітка. Під час складення акту застосовувалась відеозйомка.
З урахуванням відео фіксації факту відмови представника споживача від підписання акту про порушення зазначений акт вважається чинним.
15.05.2019 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол №1905 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, який підписано представниками оператора ГРМ та споживачем. За фактом підписання протоколу зауважень споживачем до протоколу не внесені. Після зняття ЗВТ запаковано в пакет поліетилену та опломбовано пломбою №С49753908.
На виконання вимог 3 пункту 4 Глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС листом від 20.05.2019 року на адресу споживача направлено другий примірник акту про порушення, цим же листом споживача проінформовано про перенесення засідання комісії з розгляду актів про порушення на 31.05.2019 року з 13.00 год. на 15.00 год.
Висновки комісії викладені у акті експертизи № 0420 від 20.05.2019 року, у яких зазначено: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме недоставка на експертизу пакувального пакета, в який під пломбу з унікальним номером С49753908 запаковано лічильник газу G4/G6-2 Октава-А1 заводський номер 705861, споживачем ОСОБА_1 , що є стороною відповідальною за доставку ЗВТ, відповідно до протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 1905 від 15.05.2019 року, демонтованого за ініціативою оператора ГРМ (ПАТ «Запоріжгаз»). Недоставка на експертизу пакувального пакета розглядається як підтвердження фактів зазначених у Акті про порушення № 1905 від 15.05.2019 року, додатком до якого є протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.
Комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №1905 від 15.05.2019 року, що відображено у протоколі №1035 від 31.05.2019 року, та споживачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з 22.12.2018 року по 30.04.2019 року з урахуванням усіх газових приладів (плита газова 1 шт., двоконтурний котел - 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 6 осіб) та опалювальної площі ( 281,3 м2). Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 118870,09 грн.
В добровільному порядку борг не сплачено.
За фактом отримання відзиву на позовну заяву АТ «Запоріжгаз» стало відомо, що об`єкт газоспоживання належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування будинку від 06.11.2015 року.
Посилаючись на ст.ст.16, 526, 611, 1166 ЦК України, АТ «ОГС «Запоріжгаз» просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку вартість донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу у сумі 118 870,09 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу в сумі 118870 грн. 09 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судовий збір в сумі 1135 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судовий збір в сумі 1135 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що відповідачі не є співвласниками будинку, складення акту про порушення відносно ОСОБА_1 , який не є власником будинку, є неправомірним, позивачем не доведено факту несанкціонованого відбору природного газу та наявність всіх трьох складових правопорушення, зазначаючи про те, що позивачем не обґрунтовано солідарність для відповідальності відповідачів, положеннями чинного процесуального законодавства не передбачено права подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, просив скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 листопада 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що акт про порушення № 1905 від 15.05.2019 року, протокол засідання комісії № 1035 від 31.05.2019 року про затвердження акту про порушення від 15.05.2019 року, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підставі акту про порушення є належними та допустимими доказами для покладення на споживачів послуг АТ «Запоріжгаз» відповідальності за вчинене порушення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.03.2013 року між ВАТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання, за яким ВАТ «Запоріжгаз» взяло на себе зобов`язання безперервно надавати послуги з газопостачання будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с.169-172).

Відповідно до п.9 пункту 27 Договору про надання населенню послуг з газопостачання від 04.03.2013 року та пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач зобов`язаний, не пізніше ніж за сім днів до звільнення приміщення або повного припинення газопостачання, письмово повідомити газопостачальне (газорозподільне) підприємство про розірвання договору та розрахуватися за послуги з газопостачання.

Матеріалами справі підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування будинку від 06.11.2015 року (т.1, а.с.83).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3  чи його законний представник, після набуття права власності не звертався до АТ «Запоріжгаз» із заявою про укладення договору постачання природного газу, хоча фактично був споживачем природного газу, позаяк, проживав та був зареєстрованим у цьому будинку з 17.07.2015 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №04-26/721076 від 21.11.2019 року (т.1, а.с.173).

В свою чергу, ОСОБА_1 також не повідомив АТ «Запоріжгаз» про зміну власника житлового будинку АДРЕСА_1 та продовжував, проживати за вказаною адресою та використовувати газ, а отже, залишається фактичним споживачем природного газу (т.1, а.с.60).

Облік природного газу на об`єкті споживача організований на базі комерційного ВОГ з використанням побутового лічильник газу Октава типорозміру G-4/G-6 заводський №705861.

15.05.2019 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ Октава типорозміру G-4/G-6 №705861. Скло лічильного механізму має скол у місці опломбування свинцевою пломбою. Свинцева пломба заводу виробника недостатньо фіксує скло лічильного механізму (а.с.5).

З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності споживача ОСОБА_1 , складено акт про порушення №1905 від 15.05.2019 р. (т.1, а.с.5-6).

Акт підписано працівниками АТ «Запоріжгаз» при цьому споживач від підписання акту відмовився про що у акті зроблена відмітка. Під час складення акту застосовувалась відеозйомка, про що зроблено відмітку у акті (т.1, а.с.174).

З урахуванням відео фіксації факту відмови представника споживача від підписання акту про порушення зазначений акт вважається чинним.

На виконання вимог 3 пункту 4 Глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС листом від 20.05.2019 р. на адресу споживача направлено другий примірник акту про порушення, цим же листом споживача проінформовано про перенесення засідання комісії з розгляду актів про порушення на 31.05.2019 з 13.00 до 15.00 год. (т.1, а.с.7,8).

15.05.2019 р. лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол №1905 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, який підписано представниками Оператора ГРМ та споживачем. За фактом підписання протоколу зауважень споживачем до протоколу не внесені (а.с.9).

Після зняття ЗВТ запаковано в пакет поліетилену та опломбовано пломбою №С49753908. При цьому представником Оператора ГРМ, в протоколі про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, на виконання п. 2 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем зазначено: поштову адресу місця проведення експертизи; дату проведення експертизи; контактний телефон особи Оператора ГРМ; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ на експертизу за ініціативою споживача визначено ОСОБА_1 ; дату останньої повірки ЗВТ – 2013 рік.

З урахуванням недоставки на експертизу пакувального пакета опломбованого пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С49753908, комісіє підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ.

Висновки комісії викладені у акті експертизи №0420 від 20.05.2019 р. (а.с.11), у яких зазначено: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме недоставка на експертизу пакувального пакета, в який під пломбу з унікальним номером С49753908 запаковано лічильника газу G4/G6-2 Октава-А1 заводський номер 705861, споживачем ОСОБА_1 , що є стороною відповідальною за доставку ЗВТ, відповідно до протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 1905 від 15.05.2019 р., демонтованого за ініціативою Оператора ГРМ.

Недоставка на експертизу пакувального пакета розглядається ( п.6, глави 10, розділу Х Кодексу ГРМ) як підтвердження фактів зазначених у Акті про порушення № 1905 від 15.05.2019 р., додатком до якого є протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.

З урахуванням підтвердження факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №1905 від 15.05.2019 року, що відображено у протоколі №1035 від 31.05.2019 року (т.1, а.с.12-13).

Враховуючи, що споживач не звертався до товариства з відповідною заявою, АТ «Запоріжгаз» розрахунок вартості донарахованого об`єму в неопалювальний період здійснено з урахуванням 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.

Зважаючи на вищезазначене, споживачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з 22.12.2018 року по 30.04.2019 р. з урахуванням усіх газових приладів (плита газова 1 шт., двоконтурний котел - 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 6 осіб) та опалювальної площі ( 281,3 м2) (т.1, а.с.15, 17-19).

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 118870,09 грн. (т.1, а.с.15).

01.07.2019 р. АТ «Запоріжгаз» на адресу відповідачів рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт розрахунок рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату. На сьогоднішній день в добровільному порядку Відповідачем борг не сплачено.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У пункті 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Порядок періодичної повірки засобів вимірювальної техніки по об`єктах побутових споживачів (населенню), вузлів обліку та їх складових врегульовано главою 8, 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі — Положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки — це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засобом вимірювальної техніки є технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право:
- оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу);
- здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності);
- перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки (відміток про повірку в паспортах засобів вимірювальної техніки), що входять до складу комерційного вузла обліку природного газу.

До порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3 Положення.

Відповідно до підпункту 3.1.3 Положення лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника.

Абзацом тертім пункту 6 глави х розділу х Кодексу ГРС визначено, що факт пошкодження пломби або не доставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідним наслідками, передбаченими цим Кодексом.

У справі, що переглядається, встановлено, що представниками АТ «Запоріжгаз» було ініційовано проведення експертизи газового лічильника, проте така експертиза не відбулась у зв`язку з недоставлянням споживачем лічильника на експертизу. Наслідком таких дій і стало прийняття рішення про задоволення акту про порушення та виконання нарахування за не облікований об`єм природного газу за період з 22.12.2018 року по 30.04.2019 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги довід апеляційної скарги про недоведеність позивачем факту несанкціонованого втручання споживачів в роботу ЗВТ.

Відповідно пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС, якщо на певний період, зокрема в неопалювальний період, споживач не планує використовувати природний газ та бажає щоб за його об`єктом чи окремим газовим приладом не здійснювалося нарахування за нормами споживання, він має письмово звернутися із заявою до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача або на окремий газовий прилад.

У разі отримання такої заяви Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів у міській місцевості та десяти робочих днів у сільській місцевості з дня реєстрації заяви зобов`язаний здійснити відповідне припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт (газовий прилад) споживача шляхом закриття та опломбування в установленому законодавством порядку запірних пристроїв.

У відповідності до пункту 5 розділу 7 Глави VI Кодексу ГРС припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

Абзацом 3 пункту 7 розділу 7 Глави VI Кодексу ГРС  постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом.

Зважаючи на те, що споживач не звертався до товариства з відповідною заявою, АТ «Запоріжгаз» здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму в неопалювальний період з урахуванням 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період, на підставі чого споживачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з 22.12.2018 року по 30.04.2019 р. з урахуванням усіх газових приладів.

Згідно пункту 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду не облікованого природного газу.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 118870,09 грн. (т.1, а.с.15).

ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази, які б спростували правильність наданого позивачем розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтованість позивачем солідарності обов`язку відповідачів та неналежність ОСОБА_1 як відповідача по справі, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 протягом періоду, зазначеного в позовній заяві, зареєстрований за адресою надання послуг, відповідачем не спростовано наданих позивачем доказів на підтвердження того, що він, починаючи з грудня 2018 року був зареєстрований за іншою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість, виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника будинку, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цьому будинку. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, або від однієї особи.

Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано докази на підтвердження того, що в спірний період він не був споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 , проте зареєстрований у цьому будинку, позивач має право вимагати від нього виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг.

Посилання ОСОБА_1 на безпідставне прийняття судом уточненої позовної заяви відхиляється судовою колегією, оскільки з її змісту вбачається, що після прийняття судом ухвали про залучення до участі у справі ОСОБА_3 як співвідповідача позивач лише привів свій позов у відповідність вимогам п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. 

Твердження в апеляційній скарзі щодо зміни підстав позову спростовуються матеріалами справи, оскільки із тексту як первісної позовної заяви, так і з тексту уточненої позовної заяви вбачається, що підставою для звернення позивача до суду із позовом став зафіксований 15 травня 2019 року факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, внаслідок чого відповідачам як особам, які на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» несуть солідарну відповідальність, здійснено нарахування донарахованого об`єму (обсягу) природного газу. 

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди відповідача з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Колегія суддів також відхиляє інші доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження. Фактично аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив всі обставини у справі, зводяться до переоцінки доказів у справі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 23 січня 2024 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         В.Ю. Бєлка 

       І.В. Кочеткова