Ухвала
 
29 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 462/2092/21
провадження № 61-18440ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Беніцької Валентини Іванівни як представника ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другої львівської державної нотаріальної контори, треті особи: Четверта львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук Олександр Анатолійович, про визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсним заповіт, укладений від імені                 ОСОБА_5 , посвідчений Білецькою сільською радою народних депутатів Перемишлянського району Львівської області 23 грудня 1996 року, зареєстрованого у реєстрі за № 17, в якому спадкоємцем зазначена ОСОБА_2 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори 27 березня 2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-402, видане на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , здійснену на підставі договору дарування від 08 лютого 2022 року; визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв. м; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
 
Залізничний районний суд м. Львова рішенням від 14 лютого 2023 року позов задовольнив частково. Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_2 , посвідчене 27 березня 2010 року державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 3-402. Визнав за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 , здійснену 08 лютого 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Я. Я. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер: 63320437 від 08.02.2022 року). Витребував із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь              ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . В решті позову відмовив. В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовив. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1 885,33 грн судових витрат. Стягнув з ОСОБА_2 , Другої львівської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 по 2 469,33 грн сплаченого судового збору.
 
Львівський апеляційний суд постановою від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Орищин О. А. задовольнив. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2023 року в частині задоволення позовних вимог скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2023 року в частині стягнення судових витрат скасував. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
 
25 грудня 2023 року адвокат Беніцька В. І. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року (повний текст якої складено 23 листопада 2023 року) з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2023 року поновлено адвокату Беніцькій В. І. як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судового рішення та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати документ про доплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 17 січня 2024 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
В новій редакції касаційної скарги адвокат Беніцька В. І. як представник                      ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду                         від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16, від 04 липня 2018 року у справі             № 653/1096/16, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18, від 02 листопада 2021 року у справі                                  № 925/1351/19 та постановах Верховного Суду від 15 вересня 2023 року у справі                № 203/4638/20, від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17, від 10 жовтня                2018 року у справі № 557/1209/16, від 14 квітня 2021 року у справі № 754/11747/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 141/843/20;
 
- суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Разом із цим, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі              № 6-146цс12, від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, не заслуговують на увагу, оскільки висновки, на які посилається скаржник, не є висновками Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
Разом із цим, адвокат Беніцька В. І. як представник ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду                           від 21 листопада 2023 року, яке мотивовано тим, що в ході розгляду справи спірна квартира була відчужена відповідачем ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 . Зокрема, 08 лютого 2022 року квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування була зареєстрована за ОСОБА_4 . Зважаючи на вказані обставини, мають місце підтверджені обставини недобросовісної поведінки учасників спору, тому існує висока вірогідність здійснення подальшого відчуження спірної квартири, що спричинить в подальшому утруднення або ж взагалі зумовить неможливість відновлення порушеним прав позивача. Вважає, що у разі не зупинення дії оскаржуваного судового можуть настати наслідки порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Підстави для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року відсутні, оскільки адвокатом Беніцькою В. І. як представником ОСОБА_1 не наведено достатньо обґрунтованих аргументів та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення, а доводи клопотання зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Беніцької Валентини Іванівни як представника ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.
 
Витребувати з Залізничного районного суду м. Львова цивільну справу № 462/2092/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другої львівської державної нотаріальної контори, треті особи: Четверта львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук Олександр Анатолійович, про визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Беніцької Валентини Іванівни як представника ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов