УХВАЛА
 
12 січня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 466/1445/21
провадження № 61-18328ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., у якому просила:
 
- визнати недійсним договір дарування квартири 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 619069546101, загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 103 кв. м, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., зареєстрований у реєстрі за № 718;
 
- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 619069546101, загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 103 кв. м, та внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасувавши запис № 37077729 від 26 червня 2020 року про право власності.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 
2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.
 
22 грудня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , через систему «Електронний Суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 
2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року 
в указаній справі, у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, 
суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв 
чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду 
про відступлення від такого висновку.
 
Також у касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Крім того, у касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що судові рішення оскаржується 
з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Вказане клопотання мотивоване тим, щопостановою Львівського апеляційного суду від 07 червня 2021 року у справі № 466/1081/21 залишено без змін ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року 
про накладення арешту на квартиру № 27 до подання позовної заяви за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 
103 кв. м. Пояснення представника відповідача адвоката Штинди О. В. 
про те, що позивачем не надано доказів, що відповідач має намір відчужити квартиру чи є інша реальна загроза не виконання чи можливого утруднення виконання рішення суду, якщо таке буде прийнято на користь позивача, колегія суддів не прийняла як підставу для скасування обраного судом першої інстанції заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру.
 
Відтак, у позивача наявні обґрунтовані сумніви щодо добросовісності відповідача 
в частині збереження майна та гарантії для реального виконання ймовірного рішення суду.
 
Крім того, арешт квартири не обмежує право володіти та користуватись нею, 
а лише розпоряджатись, а тому спроба оскарження ухвали про забезпечення позову, яка викликає додаткові судові витрати, підтверджує імовірність наявності намірів уникнути виконання рішення суду.
 
Отже, відповідач одразу намагатиметься ініціювати скасування заходів забезпечення у зв`язку з негайним набранням законної сили постанови апеляційного суду, що несе ризик відчуження квартири (чи інший спосіб реалізації прав щодо розпорядження) до вирішення справи судом касаційної інстанції.
Також зазначає, що спірна квартира не є єдиним житловим об`єктом нерухомості ОСОБА_3 , що підкреслює наявність мотивів відчужити таку квартиру, адже ОСОБА_3 і надалі буде мати житло (за місцем реєстрації проживання), 
а вказаний об`єкт набутий на підставі спірного договору дарування.
 
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 01 березня 2023 року у справі № 466/3324/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою 
АДРЕСА_1 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 466/1445/21 
 
Вказаний позов було пред`явлено у 2022 році - після подання позову 
про визнання договору недійсним, що підтверджує недобросовісність відповідача, хоча на негаторні позови не поширюється позовна давність, а тому не було причин подавати такий позов до вирішення справи № 466/1445/21. Тому не зупинення 
дії оскаржуваних судових рішень може призвести до передчасного скасування заходів забезпечення позову, що уможливить відчуження квартири та ускладнить та/або унеможливить виконання судового рішення у справі, передчасного відновлення провадження у справі № 466/3324/22 про усунення перешкод 
в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , що може викликати або передчасне закриття підготовчого провадження, що унеможливить багато процесуальних дій обох сторін, або може викликати передчасне та необґрунтоване вирішення справи по суті (до того ж, це можливо з власної ініціативи судді у справі, а не тільки за клопотання сторін), та передчасного розподілу судових витрат 
у справі. 
 
За змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Разом з тим, доводи клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , у розумінні положень статті 436 ЦПК України не дають підстав для висновку 
про необхідність зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи 
не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, 
в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Враховуючи те, що заявниця не навела обґрунтованих підстав, за яких 
суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, якими відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, то клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу 
№ 466/1445/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
 
Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року до закінчення їх перегляду 
в касаційному порядку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська