УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/7499/17-ц
провадження № 61-17832ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в справі за скаргами акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцької Алли Сергіївни в межах здійснення виконавчих проваджень № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, заінтересовані особи: Компанія Саннекс Інвестментс ЛЛП, Компанія Тамплемон Інвестментс ЛЛП, Компанія Берліні Комершіал ЛЛП, Компанія Камерін Інвестментс ЛЛП, Компанія Луміл Інвестментс, Компанія Софінам Інвестментс ЛЛП, Міністерство фінансів України, ОСОБА_1 , Кабінет Міністрів України,
ВСТАНОВИВ:
06 травня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцької А. С. (далі - державний виконавець Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левіцька А. С.) у межах здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1.
На обґрунтування скарги зазначав, що 29 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. при примусовому виконанні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року в справі № 757/7499/17-ц винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, відповідно до якої АТ КБ «ПриватБанк» є боржником, стягувач - Компанія Саннекс Інвестментс ЛЛП.
Вважав, що державним виконавцем в порушення статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, прийнято до виконання виконавчий документ, який не є ані оригіналом, ані дублікатом, а є лише копією ухвали, відтак виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито без достатньої правової підстави і державний виконавець повинна була повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.
Посилаючись на викладене, просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Левіцької А. С. щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі№ 757/7499/17-ц; скасувати постанову державного виконавця Левіцької А. С. від 29 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц; зобов'язати державного виконавця Левіцьку А. С. повернути копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі№ 757/7499/17-ц без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Також 18 травня 2020 року до суду надійшли скарги АТ КБ «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левіцької А. С. у межах здійснення виконавчих проваджень№ НОМЕР_2 (стягувач - Компанія Берліні Комершіал ЛЛП) та № НОМЕР_3 (стягувач- КомпаніяТамплемон Інвестментс ЛЛП).
Вказані скарги мотивовані тим, що 06 та 08 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв'язку надіслало на адресу Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) заяви про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 у зв'язку з припиненням зобов'язань боржника за договорами, укладеними зі стягувачами, та фактично повним виконанням банком обов'язків, покладених на нього ухвалою суду про забезпечення позову. Однак, зазначені заяви у встановлений законом строк розглянуті не були, рішення щодо закінчення виконавчих проваджень не прийняті, що свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця в частині невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому наявні підстави для визнання такої бездіяльності неправомірною та усунення порушень прав заявника.
З огляду на наведене, АТ КБ «Приват Банк» просило суд: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Левіцької А. С. під час здійснення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц, яка полягає у невинесенні постанов про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язати державного виконавця Левіцьку А. С. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-цна підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року у задоволенні скарги АТ КБ «Приват Банк» на дії державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицької А. С. з відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц відмовлено.
Скаргу АТ КБ «Приват Банк» на бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицької А. С. під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі №757/7499/17-ц задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицької А. С. під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц, яка полягає у нерозгляді заяви АТ КБ «Приват Банк» від 06 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Зобов`язано державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицьку А. С. розглянути заяву АТ КБ «Приват Банк» від 06 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2.
В іншій частині вимог скарги відмовлено.
Скаргу АТ КБ «Приват Банк» на бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицької А. С. під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі №757/7499/17-ц задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицької А. С. під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц, яка полягає у нерозгляді заяви АТ КБ «Приват Банк» від 08 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Зобов`язано державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левицьку А. С. розглянути заяву АТ КБ «Приват Банк» від 08 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3.
В іншій частині вимог скарги відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні скарги АТ КБ «ПриватБанк» на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлена до примусового виконання копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року в справі № 757/7499/17-ц відповідає вимогам, встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», а отже державний виконавець була зобов`язана в силу імперативної норми частини п`ятої статті 26 вказаного Закону винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
Крім того, частково задовольняючи скарги АТ КБ «ПриватБанк» від 18 травня 2020 року на бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчих проваджень№ НОМЕР_2 і № НОМЕР_3, яка полягає у нерозгляді заяв боржника про закінчення виконавчих проваджень, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження того, що заяви боржника від 06 та 08 травня 2020 року були вирішені державним виконавцем Левіцькою А. С. у порядку, встановленому пунктом 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги АТ КБ «ПриватБанк» на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 залишено без змін.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року в частині частково задоволених вимог скарги АТ КБ «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішенням, яким у задоволенні скарги відмовлено.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
13 грудня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв'язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні його скарги на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року.
Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що судами не було враховано факту прийняття державним виконавцем до виконання копії ухвали про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам, встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказує також, що станом на день звернення до суду зі скаргами державним виконавцем в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» не було у встановлені законом строки розглянуто подані банком заяви про закінчення виконавчих проваджень, виконавчі провадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 закінчені не були. Як стверджує заявник, винесення державним виконавцем 01 червня 2020 року постанов про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, не спростовує факту неправомірної бездіяльності останнього, яка мала місце після отримання 08 та 11 травня 2020 року відповідних заяв банку про закінчення таких виконавчих проваджень, адже держаний виконавець продовжував вчиняти виконавчі дії з примусового виконання ухвали про забезпечення позову, зокрема, згідно з постановами від 18 травня 2020 року та від 01 червня 2020 року в рамках виконавчих проваджень здійснив накладення штрафів на банк за невиконання рішення.
Крім того, заявник наголошує, що постанови від 01 червня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 взагалі не містять відомостей про результати вирішення державним виконавцем заяв АТ КБ «ПриватБанк» від 06 та 08 травня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, вони постановлені в порядку пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, на який у своїх заявах посилався банк.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Суди встановили, що 29 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, відповідно до якої АТ КБ «ПриватБанк» є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому за заявою стягувача - Компанії Саннекс Інвестментс ЛЛП (SUNNEX INVESTMENTS LLP).
Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження була пред'явлена Компанією Саннекс Інвестментс ЛЛП ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі № 757/7499/17-ц, яка містить підпис уповноваженої особи - судді Київського апеляційного суду Олійника В. І. та засвідчена гербовою печаткою цього суду.
Також 29 квітня 2020 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. при примусовому виконанні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року в справі № 757/7499/17-ц винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, відповідно до яких АТ КБ «ПриватБанк» є боржником у вказаних виконавчих провадженнях, відкритих за заявами стягувачів: Компанії Берліні Комершіал ЛЛП (BERLINI COMMERCIAL LLP) та Компанії Тамплемон Інвестментс ЛЛП (TAMPLEMON INVESTMENTS LLP) відповідно.
06 травня 2020 року AT КБ «ПриватБанк» направлено на адресу Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2, а 08 травня 2020 року - заяву про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3. Виконавчі провадження банк просив закрити на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд апеляційної інстанції встановив, що 01 червня 2020 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.
Зі змісту вказаних постанов вбачається, що 13 травня 2020 року до Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) за вх. № 22755 та вх. № 22752 надійшли заяви боржника про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку з фактичним виконанням банком в повному обсязі обов`язків, покладених на нього ухвалою суду про забезпечення позову.
Державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. було розглянуто заяви AT КБ «ПриватБанк» від 06 та 08 травня 2020 року та прийнято постанови про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3, проте не на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а на підставі пункту 11 частини першої статті 39 цього Закону.
Державний виконавець при прийнятті зазначених постанов керувалась заявами стягувачів про невиконання боржником судового рішення, які надійшли 14 травня 2020 року, а також взяла до уваги здійснені заходи примусового виконання у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3.
Відомості про оскарження заявником зазначених вище постанов у встановленому законом порядку та/або їх скасування в матеріалах справи відсутні.
За приписами статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Вимоги до виконавчого документа встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку (частина третя статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).
За приписами частин першої та другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Встановивши, що подана на виконання до відділу державної виконавчої служби копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року про забезпечення позову в справі №757/7499/17-ц відповідає вимогам, визначеним статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що державний виконавець зобов'язаний був згідно з імперативною нормою частини п'ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцької А. С. від 29 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Разом з тим, згідно з вимогами пунктів 9 та 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Апеляційний суд, встановивши, що державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцькою А. С. було розглянуто заяви АТ КБ «ПриватБанк» від 06 та 08 травня 2020 року про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3, які надійшли до відділу державної виконавчої служби 13 травня 2020 року, та прийнято відповідні рішення, а саме постанови про закінчення виконавчих проваджень, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року в частині частково задоволених вимог скарги АТ КБ «ПриватБанк» на бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.
Доводи заявника стосовно факту неправомірної бездіяльності державного виконавця після отримання заяв боржника про закінчення виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, що виразилась у продовженні вчинення виконавчих дій з примусового виконання ухвали про забезпечення позову та винесенні постанов про накладення штрафів за невиконання рішення суду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи фактично зводяться до незгоди з постановами, якими на банк накладено штрафи. Вказані постанови державного виконавця не були предметом оскарження АТ КБ «ПриватБанк» в межах розгляду цієї скарги, а тому суд не вправі здійснювати оцінку дій державного виконавця з приводу винесення таких постанов.
Інші доводи касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» зводяться до незгоди із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин та відносяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судами з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в справі за скаргами акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцької Алли Сергіївни в межах здійснення виконавчих проваджень № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,заінтересовані особи: Компанія Саннекс Інвестментс ЛЛП, Компанія Тамплемон Інвестментс ЛЛП, Компанія Берліні Комершіал ЛЛП, Компанія Камерін Інвестментс ЛЛП, Компанія Луміл Інвестментс, Компанія Софінам Інвестментс ЛЛП, Міністерство фінансів України, ОСОБА_1 , Кабінет Міністрів України, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
Є. В. Коротенко