ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 р. 	Справа № 440/10266/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039  по справі № 440/10266/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій обл.) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій обл. щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому з 01.02.2023 щомісячної доплати до пенсії 2000 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" № 713 від 14.07.2021 (далі – постанова №713);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій обл. нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713 у розмірі 2000 грн. починаючи з 01.02.2023, за вирахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій обл. щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплати з 01.04.2023 доплати до пенсії згідно з Постановою №713.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій обл. нарахувати та виплатити позивачу з 01.04.2023 щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що у спірному випадку встановлено та не заперечувалось позивачем те, що після 01.03.2018 розмір його пенсії був перерахований на виконання рішення суду. При цьому, розрахунок пенсії, при її перерахунку, здійснено виходячи із видів грошового забезпечення, визначених Постановою №988. Отже, розмір пенсії позивача був приведений у відповідність до вимог чинного законодавства. Таким чином, апелянт прийшов до висновку про відсутність підстав стверджувати про наявність у позивача права на доплату у розмірі 2000 грн., оскільки пенсія була переглянута після 01.03.2018, з урахуванням положень законодавства, яке діяло з 01.03.2018. При цьому, позицію позивача про те, що виконання рішення суду не можливо вважати переглядом (перерахуванням) пенсії у розумінні Постанови №713, апелянт вважає безпідставною, оскільки визначена Постановою №713 умова для виплати доплати є безвідносною до того, з яких причин проводився перерахунок пенсії після 01.03.2008. Зазначає, що визначальним є те, що після такого перерахунку усувається диспропорція у пенсіях призначених до та після 01.03.2018. Звертаю увагу, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 200/4638/22, яке набрало законної сили 06.03.2023, проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 17.01.2022 № 33/25-209 в березні 2023. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати складає 16884,98 грн (до перерахунку складав 8809,53 грн). Враховуючи, що розмір пенсії з 01.12.2019 переглядався та різниця між розмірами становила більш ніж 2000 грн., виплату щомісячної доплати по Постанові № 713 припинено з 01.04.2023. Вважає, що таким чином, оскільки після проведеного перерахунку пенсії позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн, підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 відсутні . 
Позивач правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
Позивач набув право на державне пенсійне забезпечення та отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що не заперечується сторонами.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №200/4638/22 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача 01.12.2019.
З 01.07.2021 до моменту перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі №200/4638/22 позивач отримував передбачену Постановою №713 доплату до пенсії в розмірі 2000 грн.
Починаючи з 01.04.2023, позивачу не виплачується щомісячна доплата в сумі 2000 грн. відповідно до Постанови №713.
29.05.2023 листом ГУ ПФУ в Донецькій обл. позивачу відмовлено у здійсненні щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн., із посиланням на те, що на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №200/4638/22 здійснено перерахунок його пенсії, розмір якої збільшився на понад 2000 грн., а тому підстав для доплати передбаченої Постановою №713 немає.
Вважаючи дії відповідача, які полягають у не нарахуванні та не виплати з 01.02.2023 щомісячної доплати до пенсії згідно із Постановою №713 в розмірі 2000 грн., протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перерахунок пенсії позивача був проведений відповідачем на виконання судового рішення задля усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713, відтак дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплати з 01.04.2023 такої доплати до пенсії є протиправними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону № 2262-XII.
Частиною 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст. 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.
Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000 – 2700 грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.
Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз. 3 п. 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 по справі №420/2473/22, від 01.05.2023 по справі №300/2963/22.
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2023 року на виконання рішення суду від 08.12.2022 у справі №200/4638/22, яке набрало законної сили 06.03.2023, проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019  на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, після виконання якого з 01.04.2023 виплату щомісячної доплати, відповідно до Постанови №713, припинено.
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а отже дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплати з 01.04.2023 доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 є протиправними.
Посилання апелянта на відсутність підстав для нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., оскільки позивачу було проведено перерахунок пенсії після 01.03.2018 відповідно до Постанови № 713, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи вище згадане.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України”(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року по справі № 440/10266/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін