У Х В А Л А
26 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 461/3309/22
провадження № 61-14680ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Либідь», Львівської філії кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Либідь» (далі - КС «Либідь»), Львівської філії КС «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання                              та відшкодування моральної шкоди.
Позивач просив стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 290 562,11 грн та 977 721,00 грн                                навідшкодування моральної шкоди.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року                         в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
09 жовтня 2023 року  ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження, надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від  15  березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду                                  від 14 серпня 2023 року.
У касаційній скарзі позивач просить суд касаційної інстанції скасуватирішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року                   та постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, подання заяви про поновлення строку касаційного оскарження, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, та надання уточненої касаційної скарги, в якій чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідно до статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На виконання вимог указаної ухвали позивач у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків, надав: нову редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній підстав касаційного оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року; заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга                             статті 390 ЦПК України).
Частиною третьою статті 390 ЦПК України встановлено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску                           з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій                      статті 394 цього Кодексу.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).
В обґрунтування заявипро поновлення строку на касаційне оскарження позивач зазначає, що не був обізнаний про існування постанови Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року. Копію оскаржуваної постанови він отримав засобами поштового зв`язку 09 вересня 2023 року та в передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України строк направив касаційну скаргу, тому має право на поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначав, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року оприлюднена 08 вересня 2023 року.
На підтвердження вказаних обставин, заявником надано, зокрема, копію конверту суду апеляційної інстанції з відтиском дати направлення поштової кореспонденції.
Наведені підстави та обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.
З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від   15   березня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 рокупідлягає задоволенню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,      є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення                       від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення                   від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених                        частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)                   подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених)                        статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма                            статті 394 ЦПК України).
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження рішення Галицького районного суду                   м. Львова від 15 березня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року позивач вказує на неврахування судами висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року                                                  у справі № 310/11534/13-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від  01  вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, від 26 січня 2021 року                   у справі № 522/1528/15-ц, від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц                      (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, позивач посилається на пункт 4 частини другої                                            статті 389 ЦПК України. Зазначає, що суди: не дослідили зібрані у справі докази, встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів; розглянули у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, залишили поза увагою клопотання позивача про витребування доказів. Вказує, що заявив недовіру колегії суддів апеляційного суду, проте вона не вчинила дій, щоб справа була розглянута неупередженим та справедливим судом.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року                     та постанови Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня                        2023 року.
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова матеріали цивільної справи № 461/3309/22 за позовом  ОСОБА_1 до кредитної спілки «Либідь», Львівської філії кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який                   за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,                          у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. М. Ігнатенко
 
                                                                                            А. С. Олійник
 
                                                                                                            В. В. Сердюк