Постанова
Іменем України
 
15 січня 2024 року                                 
                                                
м. Київ  
 
провадження №33/824/298/2024
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.
 
за участю ОСОБА_1 та його захисника Клапчука Федіра Петровича
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Клапчука Федіра Петровича
 
на постанову Обухівського районного суду Київської області
 
в складі судді Тиханського О. Б. 
 
від 08 листопада 2023 року
 
у справі №372/4532/23 Обухівського районного суду Київської області
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
 
громадянина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
                                           
У С Т А Н О В И В:
 
17 вересня 2023 року старшим лейтенантом поліції Литарем Р. В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №483951 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 17.09.2023, о 18 год. 10 хв., на вул. Гагаріна, 29 в с. Германівка, Київської області керував транспортним засобом, а саме скутером «Honda», номер шасі НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.
В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Також зазначено, що до протоколу додаються пояснення, направлення відео з бодікамери.
 
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Клапчук Ф. П. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
                           
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є помилковим, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто виконував функції водія, а відтак, вважав, що вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно останнього була незаконною.
 
Вказував, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення також є помилковим, з огляду на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду.
 
Зазначив, що наявний в матеріалах справи відеозапис, наданий суду, не відповідає положенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, оскільки є фрагментарним, на ньому не зафіксовано моменту зупинки ОСОБА_1 та пропозиції та відмови від проходження огляду.
 
Акцентував увагу, що місцевий суд проігнорував його доводи про те, що у ОСОБА_1 склалось враження про те, що огляд проходити необов`язково, і поліцейський не роз`яснив процедуру проходження огляду.
 
Резюмував, що згідно норм законодавства протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння можливо складати лише у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки транспортного засобу. 
 
За вказаних обставин просив скасувати постанову Обухівського районного суду м. Києва від 14.12.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
У судовому засіданні 15.01.2024 ОСОБА_1 та його захисник                Клапчук Ф. П. надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того, захисник ОСОБА_1 - Клапчук Ф. П. звертав увагу суду на те, що вербального вираження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду бодікамерою не зафіксовано.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 17.09.2023, о 18 год. 10 хв., на вул. Гагаріна, 29 в с. Германівка, Київської області керував транспортним засобом, а саме скутером «Honda», номер шасі НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №483951 від 17.09.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; направленням на огляд ОСОБА_1 ; копією  постанови серії БАД №847932 від 17.09.2023 стосовно ОСОБА_1 та відеозаписом з бодікамери поліцейського.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Скаржник помилково вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи та визнано його винним за відсутності доказів керування ним транспортним засобом і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
 
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).
 
У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
 
За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
 
Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
 
Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок)  передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 
За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних  засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування  таких  засобів  в  присутності  двох  свідків складає протокол про адміністративне  правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
 
Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому, обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації. 
 
Отже, з аналізу положень ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 3 Інструкції вбачається, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України, тобто відмову від проходження огляду, яка утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого                                   ст. 130 КУпАП.
 
Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною відносно ОСОБА_1 , як водія, а також факт відмови останнього від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я.
 
Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, та може бути зафіксована технічними засобами відео фіксації. 
 
Отже, при виявленні ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 у поліцейських виникла законна вимога до останнього щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у водія ОСОБА_1 виник обов`язок пройти такий огляд, невиконання якого є порушенням п. 2.5 ПДР.
 
Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України з фіксацією події технічними засобами відеозапису.
 
Отже, у справі, що переглядається встановленню підлягають факти керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме скутером, а також, з урахуванням доводів апеляційної скарги перевірці підлягає факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
 
Як вже вказувалося вище, із протоколу про адміністративне правопорушення серії  ААД №483951 від 17.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , 17.09.2023, о 18 год. 10 хв., на вул. Гагаріна, 29 в с. Германівка, Київської області керував транспортним засобом, а саме скутером «Honda», номер шасі НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Протокол підписаний ОСОБА_1 у відповідних графах без будь-яких зауважень. У графі пояснення зазначено «згоден» (а. с. 1).
 
З акта огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що в останнього виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Вказані ознаки кореспондуються зазначеним ознакам у протоколі. А також у відповідній графі зазначено «від проходження відмовився» та підпис ОСОБА_1 (а.с. 5).
 
В письмових поясненнях від 17.09.2023 ОСОБА_1 вказав, що він має у власності скутер «Honda» AF 31-1100, синього кольору. Права керування вказаним скутером не має, оскільки не має водійського посвідчення, категорії А1. Сьогодні, приблизно о 17:00 випив пляшку алкогольного пива 0,5 Оболонь, після чого сів за кермо скутера по поїхав до магазину. По дорозі назад його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що повністю визнає свою вину. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Drager» та у медичному закладі проходити відмовився (а.с. 3).
         
Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо незаконності зупинки його скутера з огляду на наступне.
 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.
 
Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
 
Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:
- запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;
- встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;
- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
 
З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
 
З матеріалів справи вбачається, що події, відображені у протоколі серії ААД №483951 від 17.09.2023 та постанові серії  БАД №847932 відбувалися під час дії воєнного стану.
 
Більше того, з копії постанови серії  БАД №847932 від 17.09.2023 вбачається, що підставою зупинки ОСОБА_1 було те, що останній 17.09.2023, о 18 год. 10 хв., на вул. Гагаріна, 29 в с. Германівка, Київської області керував транспортним засобом, а саме скутером «Honda», номер шасі  НОМЕР_1 без мотошолома та відповідних документів права керування таким транспортним засобом.
 
Як на перевірку доводів скаржника, судом апеляційної інстанції досліджено відеофайли з бодікамери поліцейського, що містяться на СД-диску (а.с. 8), щодо яких суд зазначає наступне.
 
Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 визнав факт керування скутером, вказавши, що їхав додому. Також останній повідомив поліцейським, що випив 05, алкогольного пива «Оболонь». Також визнав, що керував скутером без мотошолому та без права керування таким транспортним засобом. На запитання поліцейського щодо проходження огляду ОСОБА_1 повідомив, що це немає сенсу. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , процедуру проходження огляду, а також те, що за відмову, тобто порушення п. 2.5 ПДР, на останнього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень чи зауважень.
 
Більше того, на диску міститься відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля з якого вбачаються обставини керування ОСОБА_1 , скутером «Honda» без мотошолома та д.н.з., безпосередньо перед його зупинкою поліцейськими. Так два поліцейських автомобіля кілька десятків метрів з увімкненими проблисковими маячками синього та червоно кольорів здійснювали рух за скутером, яким керував ОСОБА_1 .
При цьому, зазначені вище протокол серії ААД  №483951 від 17.089.2023, постанова серії  БАД №847932 від 17.09.2023, пояснення, направлення, акт огляду та відеозапис є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що відеозапис викладений на диску у декількох файлах та не є безперервним, однак об`єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин визнання факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.-
Отже, доводи скаржника про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом, з якого безпосередньо вбачається факт керування ОСОБА_1 скутером «Honda», номер шасі НОМЕР_1 , та визнання останнім факту керування, тобто виконання функцій водія і такі докази у сукупності кореспондуються з обставинами, викладеними у протоколі серії ААД  №483951 від 17.09.2023. Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи щодо доведеності факту керування     ОСОБА_1 скутером «Honda», номер шасі  НОМЕР_1 та як наслідок законності вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу.
За вказаних обставин, суд першої інстанції також дійшов вірного висновку про встановлений факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, і як наслідок наявності в діях останнього порушення п. 2.5 ПДР України.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху. Більше того, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду детально були роз`ясненні ОСОБА_1 поліцейським.
Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки з використанням приладу «Drager» та в закладі охорони здоров`я, що підтверджено доказами в матеріалах справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №483951 від 17.09.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; направленням на огляд ОСОБА_1 ; копією  постанови серії БАД №847932 від 17.09.2023 стосовно ОСОБА_1 та відеозаписом з бодікамери поліцейського.
Посилання скаржника на те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння може бути зафіксована лише у закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні п. 8 Порядку. Апеляційний суд роз`яснює, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння може бути зафіксована як на місці зупинки транспортного засобу, у разі відмови від проходження огляду у медичному закладі, так і у самому медичному закладі, у випадку погодження водієм на проходження такого огляду, доставлення водія, і відмови від проходження вже у медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки з використанням приладу «Drager» та у закладі охорони здоров`я, то у поліцейських не виникало обов`язку доставляти його до медичного закладу, а виник обов`язок скласти протокол за порушення п. 2.5 ПДР України, що і було здійснено. 
В цілому доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності факту керування скутером, однак суд першої інстанції, дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, надав їм належну оцінку та розглянувши справу з додержанням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про доведеність такого факту.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД №483951 від 17.09.2023 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і незнання законів не звільняє від відповідальності.
 
У даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_1 .
 
Доводи скаржника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються відеозаписом і не свідчить про порушення прав ОСОБА_1 та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з огляду на те, що законом не встановлено вимоги щодо обов`язкового висловлення вербальним шляхом незгоди із пропозицією пройти огляд, адже в даному випадку сукупність обставин, встановлених судом, вказує на те, що ОСОБА_1 висловив незгоду своїми пасивними діями, а саме ігноруючи пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager».
 
Крім того, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлене клопотання захисника ОСОБА_1 - Клапчука Ф. П. про виклик у якості свідка дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, з огляду на те, що остання не зазначена як свідок у протоколі чи інших документах, долучених до нього та не було присутня на місці події під час складання протоколу. Такі ж обставини підтвердив Клапчук Ф. П. у судовому засідання, що їй не відомі  будь які-небуть обставини щодо факту керування та відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Обставини, щодо вчинення дій в стані крайньої необхідності не підлягають перевірці апеляційним судом з огляду на те, що таких обставин на місці події не відображалось і пояснення ОСОБА_1 , як письмові, так і усні, надані на бодікамеру не підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності.
 
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірним.
 
Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Клапчука Федіра Петровича  - залишити без задоволення.
 
Постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              О. Ф. Мазурик