ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року 

м. Київ

справа №640/2850/20
адміністративне провадження № К/9901/18578/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Залізна Шапка"
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року (суддя Пащенко К.С.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (колегія у складі суддів Файдюка В.В., Земляної Г.В., Мєзєнцева Є.І.)
у справі № 640/2850/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Залізна Шапка" 
до Міністерства розвитку економіки, торгівлі на сільського господарства України, 
третя особа - Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав",
про визнання протиправним та скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Залізна Шапка" звернулося до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі на сільського господарства України (далі - Мінекономрозвитку), в якому просило зобов`язати відповідача визнати протиправним та скасувати свій наказ від 29.05.2019 №912 про акредитацію організації колективного управління - Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав".
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021, у задоволенні позову відмовлено. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VIII (далі - Закон №2415-VIII) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності належить, зокрема, забезпечення реєстрації та акредитації організацій колективного управління, ведення Реєстру організацій колективного управління.
4.          Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 04.01.2019 №8, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.01.2019 №77/33048, затверджене Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління (далі - Положення).
5.          Наказом від 22.03.2019 № 512 відповідач утворив комісію з акредитації організацій колективного управління. 
6.          26.03.2019 на офіційному веб-сайті Міністерства було розміщено оголошення про початок відкритого конкурсу для визначення акредитованих організацій колективного управління, в якому повідомлялось про початок відкритого конкурсу для визначення акредитованих організацій колективного управління у певних сферах.
В оголошенні зазначено, що документи приймаються до 24.04.2019 (включно) та повідомлено, що вимоги до заяви про акредитацію організації колективного управління та додані до неї відомості і документи визначені ст. 16 Закону №2415-VIII.
Повідомлено, що засідання комісії з акредитацій організацій колективного управління відбудеться 06.05.2019.
Висловлено прохання до всіх організацій колективного управління, що подають документи на акредитацію, окремо надати інформацію для визначення репрезентативності відповідно до ч.6 ст.16 Закону №2415-VIII за звітами, поданими користувачами до організацій колективного управління (форму звіту розміщено за посиланням).
7.          Оголошення було доповнено інформацією про те, що засідання комісії з акредитації організацій колективного управління відбудеться 06.05.2019 о 14:00 в залі засідань департаменту інтелектуальної власності Мінекономрозвитку
8.          Згодом було повідомлено, що продовження засідання комісії з акредитації організацій колективного управління відбудеться 10.05.2019 об 11:00 в залі засідань Департаменту інтелектуальної власності Мінекономрозвитку; питання порядку денного, які не були розглянуті на засіданні комісії з акредитації організацій колективного управління 06.05.2019, залишаються до розгляду на засіданні комісії 10.05.2019.
9.          Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» подала заяву від 18.04.2019 № 07/27536-19 разом документами.
10.          10.05.2019 об 11:30 комісією прийнято рішення про акредитацію організації колективного управління Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав»
11.          Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 29.05.2019 №912 акредитовано організацію колективного управління Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.
12.          Згодом Громадську спілку «Українська ліга авторських та суміжних прав» включено до Реєстру організацій колективного управління, що підтверджується витягом від 18.02.2020 № 14.
13.          Незгода з наказом від 29.05.2019 №912 обумовила звернення позивача до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          Позивач зазначає, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №   914/2234/19 за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» до ТОВ «Компанія Залізна Шапка» про стягнення збитків внаслідок здійснення господарської діяльності без укладання договору про використання об`єктів суміжних прав. ТОВ «Компанія Залізна Шапка», дізнавшись про набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №640/6326/19 про скасування Положення, звернулося з цим позовом з вимогою скасувати наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 29.05.2019 №912, яким акредитовано відповідача - організацію колективного управління. 
15.          Відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що вимога про скасування наказу Мінекономрозвитку є незаконною та свідчить про втручання в дискреційні повноваження. Дія спірного наказу поширюється лише на Громадську спілку «Українська ліга авторських та суміжних прав». Товариство є неналежним позивачем у цій справі, не обґрунтувало права на звернення до суду. Дії Комісії з акредитації організації колективного управління Мінекономрозвитку щодо проведення 06.05.2019 - 10.05.2019 засідання комісії з акредитації організацій колективного управління та прийняті на зазначеному засіданні рішення про акредитацію є законними. 

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що 07.10.2019 вступило в силу рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/6326/19. До зазначеної дати Положення було чинним і будь-які процедури, які вже відбулися з посиланням на нього, завершилися із законними результатами (це стосується і відкритих конкурсів з акредитації організацій колективного управління). Отже, відкриті конкурси з акредитації відбулися під час засідання комісії з акредитації 06.05.2019 - 10.05.2019 відповідно до чинного на той час законодавства, та їх результати є чинними.
17.          Крім того, суд першої інстанції відзначив відсутність порушення в площині підстав позову реальних прав та інтересів Товариства, а тому відсутні підстави для їх захисту чи поновлення.
Суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що обов`язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, то суд не має правових підстав для задоволення позову.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

18.          19.05.2021 позивач подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
19.          Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, від 23.05.2019 у справі №910/5098/18, від 18.03.2019 у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 у справі №910/5105/18, від 12.03.2019 у справі №913/204/18 щодо неможливості застосування правових актів, визнаних судом протиправними. 
Обґрунтовуючи фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики, позивач зазначає, що у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №360/3595/20, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №300/1839/20 суди виходили з того, що втрата чинності правовим актом не впливає на правовідносини, що виникли до моменту набрання рішенням суду законної сили. 
Натомість, у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №380/2755/20, Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №160/1088/19, Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №520/15817/20 суди висловлюють правову позицію, що нормативний акт, визнаний в судовому порядку нечинним, не може бути підставою для дій або рішень, та не може застосовуватися при вирішенні спорів. Тобто має місце різна судова практика.
Оскаржуваний наказ від 29.05.2019 № 912 винесено відповідно до Положення, яке визнано протиправним та нечинним за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №640/6326/19.
Загалом доводи касаційної скарги повторюють аргументи позовної заяви та апеляційної скарги.
20.          Ухвалою від 27.05.2021 Верховний Суд відкрив провадження у справі. Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є доводи скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права й наявність обставин, наведених у п. 1 ч. 4 ст. 328, пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
21.          Скаржник клопотав про розгляд справи за його участі, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.
22.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення. Покликається на правомірність висновків судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на те, що позивач не має права звернення до суду у зв`язку з відсутністю порушеного права. Також зазначає, що у цій справі суди попередніх інстанцій не застосовували положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції України та законам України.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, відзиву на неї та дійшов такого висновку.

(а) щодо права на звернення до суду

24.          Верховний Суд розглядав подібні справи та у постановах від 14.07.2021 у справі №640/7679/20 та від 22.09.2021 у справі №640/13375/20, від 15.11.2023 у справі №640/22936/20 дійшов висновку, що позивач перебуває у сфері правового регулювання Закону №2415, його законний інтерес пов`язаний зі здійсненням господарської діяльності та виплатою винагороди (відрахувань) акредитованій організації колективного управління, з якою його зобов`язано укласти відповідний договір. Зазначене свідчить про наявність у позивача законного інтересу, що підлягає судовому захисту. 
З огляду на це, користувачі у сфері авторського права і (або) суміжних прав мають право оскаржувати в судовому порядку рішення про акредитацію організації колективного управління з підстав порушення суб`єктом владних повноважень процедури організації і проведення відкритого конкурсу. 
25.          Зазначені висновки є застосовними до справи, що розглядається.
26.          Застосовуючи їх в контексті обставин справи, Суд дійшов висновку про те, що позивач має право на звернення до суду.

(б) щодо справи №640/6326/19

27.          У справі №640/6326/19 вирішувався спір за позовом Громадської організації "Об`єднання Кінематографістів "Кіно-Логос" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та нечинним Наказу Міністерства економічного розвитку України №8 від 04.01.2019, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2019 за №77/33048.
28.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019, позов задоволено повністю.
29.          Наказом Мінекономрозвитку від 29.10.2019 № 277 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 04.01.2019 № 8 (який був предметом спору у справі № 640/6326/19)
30.          Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 скасовано. Справу №640/6326/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувалося питання щодо порушення прав громадської організації «Об`єднання кінематографістів «Кіно-Логос» оскаржуваним наказом Міністерства економічного розвитку України.
31.          Під час нового розгляду ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2021 позов залишено без розгляду. Ухвала вступила в законну силу 16.11.2021.
32.          Таким чином, на час видання оскаржуваного наказу від 29.05.2019 № 912 Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління було чинним. На час вирішення цієї справи судові рішення про визнання його нечинним втратили силу, а судове провадження припинилося внаслідок залишення позову без розгляду. Положення скасоване наказом Мінекономрозвитку від 29.10.2019 № 277. Отже, саме з наступного дня (30.10.2019) воно втратило чинність внаслідок скасування, а не внаслідок визнання нечинним в судовому порядку.
33.          Зважаючи на вищенаведене, немає підстав для скасування наказу 29.05.2019 № 912 з підстав нечинності Положення №8. Таким чином, відкриті конкурси з акредитації відбулись під час засідання комісії з акредитації 06.05.2019 - 10.05.2019 відповідно до діючого на той час законодавства, та їх результати є чинними.
34.          Оскільки дії Міністерства були законними та узгодженими з нормами законодавства в сфері колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, а Наказ № 912 було видано Мінекономрозвитку виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, судами першої та апеляційної інстанцій зроблено правильний висновок, що Міністерством доведено правомірність прийнятого рішення про акредитацію організації колективного управління Громадської спілки «Українська Ліга авторських і суміжних прав», затвердженого Наказом № 912, а позивачем не спростовано правомірність дій Міністерства з посиланням на належні та допустимі докази.
35.          Суд відхиляє покликання позивача на постанову Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №913/204/18, постанову від 23.05.2019 у справі №910/5098/18 та постанову від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, адже у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій не застосовували положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції України та законам України, а надавали оцінку застосуванню відповідачем нормативно-правового акта в період його чинності.
36.          Нерелевантним є посилання на постанови Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 у справі №910/5105/18, адже в них йшлося про питання правонаступництва на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».
37.          Таким чином, наведені вище справи є не релевантними до обставин справи, що розглядається, тому Судом до уваги не беруться.
38.          Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
39.          Відповідно до ч.ч. 1, 3-4 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
40.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
41.          Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
42.          Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку щодо відсутності у позивача права звернення до суду, в цій частині слід змінити мотиви, з яких було відмовлено в задоволенні позову, а в іншій - залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Залізна Шапка" задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 640/2850/20 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову, а в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб