КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року
 
справа № 761/31166/23
                                     
провадження № 33/824/5553/2023 
 
         Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 22 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати в частині визнання його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та прийняти нове рішення, яким провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що із технічних пошкоджень автомобіля «Fourd» вбачається, що при зіткненні водій зазначеного автомобіля рухався зі швидкістю30-40 км/год, що видно зі пошкоджень автомобіля. Зазначає, що автомобіль рушивши з місця заднім ходом не може розвинути швидкість, яка б завдала таких ушкоджень іншому автомобілю. Вказує, що водій автомобіля «Fourd» агітував перехожих свідчити, що ДТП здійснене саме ОСОБА_1 .
Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сфальсифікований.
Крім того, просить поновити строк на подання апеляційної скарги. 
Клопотання обґрунтоване тим, що копію оскаржувану постанову отримав 25 вересня 2023 року на електронну пошту. Первісну апеляційну скаргу подано 09 жовтня 2023 року, яку повідомленням Київського апеляційного суду №05-02/2084 від 11 жовтня 2023 року було повернуто. Повторно із апеляційною скаргою звернувся 22 листопада 2023 року. 
  В судовому засіданні ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року та задовольнити подану апеляційну скаргу.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 532414 від 01 серпня 2023 року о 17 год 40 хв.  ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi L 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. О. Довженка, 3, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, тим самим порушив п. п. 2.3 Б, 10.9 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею  252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
З матеріалів справи та судового рішення встановлено, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та звільнення  його від адміністративної відповідальності, передбачено ст. 124 КУпАП за малозначністю, оголосивши останньому усне зауваження, а провадження у справі закрити.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:
-          протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 532414 від 01 серпня 2023 року;
-          схемою пригоди від 01 серпня 2023 року;
-          письмовими поясненнями учасників ДТП: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 01 серпня 2023 року.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, та допустимість зібраних доказів по справі не вбачається. 
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що
 в ДТП є вина водія ОСОБА_1 в тому, що своїми діями він порушив Правила дорожнього руху України та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність визнав винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Натомість доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та висновків суду першої інстанції не спростовують.
За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів.
Правилами дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 2.3Б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
ОСОБА_1 під час керування автомобілем повинен був врахувати дорожню обстановку, яка склалася та під час руху транспортного засобу заднім ходом не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.
Вимоги апеляційної скарги, які обґрунтовані тим, що із технічних пошкоджень автомобіля «Fourd» вбачається, що при зіткненні водій зазначеного автомобіля рухався зі швидкістю30-40 км/год, що видно зі пошкоджень автомобіля спростовуються схемою місця ДПТ від 01 серпня 2023 року та автомобіль рушивши з місця заднім ходом не може розвинути швидкість, яка б завдала таких ушкоджень іншому автомобілю, суд не приймає, оскільки доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Що стосується доводів в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення сфальсифікований, то апеляційний суд вважає їх також безпідставними, остільки протокол складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог КУпАП.
Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою ОСОБА_1  та суперечать наявним матеріалам.
Отже, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Клопотання ОСОБА_1  про поновлення  строку задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя