ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 216/1638/23 (2-а/216/31/23)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Тарантюк А.Р. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня  2023 року (суддя Хомик І.І.) у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , -
                                                                  ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 .
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року позов задоволено. 
Суд вирішив  затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина  російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України.
Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина  російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Примусово видворити за межі України громадянина  російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення звернути до негайного виконання.
Представником відповідача адвокатом Єгоровим Євгеном  Сергійовичем подана апеляційна скарга, просить  рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не взяв до уваги наступні обставини: яким чином відповідач в умовах  адміністративного затримання був доставлений до суду, чи було  йому роз`яснено  право на отримання безоплатної  вторинної допомоги відповідно до ЗУ «Про безоплатну  правову допомогу»,  чи мав він можливість скористатись  такою допомогою, будучи затриманим. 
Також зазначено, що при вирішенні питання  про примусове видворення суд не з`ясував наявність обставин, передбачених ст. 3 Конвенції про захист  прав людини та основоположних свобод або ст. 31  ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб  без громадянства», які виключають можливість  такого повернення до країни походження. 
Також зазначено про відсутність підстав вважати, що відповідач ухилитиметься від виконання рішення суду про примусове видворення. 
Відповідач апеляційну скаргу підтримав.
Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
Колегія суддів зазначає наступне.
Як було встановлено судом першої інстанції, Громадянин  російської федерації ОСОБА_1   ( ОСОБА_3 )  ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – смт Устинівка Устинівського району Кіровоградської області України,  паспортний документ громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 ГК Росії у м. Харкові, терміном дії до 28.08.2017, здійснив в`їзд в Україну 01.04.1997 року (через який Пункт перетину кордону не пам`ятає) та з того часу з України не виїжджав, що підтверджується витягом з  Інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан-ДМС».
23.07.2022 працівниками Центрально – Міського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області під час особистого прийому у приміщенні підрозділу виявлено  громадянина російської федерації ОСОБА_1   ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого за порушення Правил перебування іноземців та осіб без громадянства,  притягнуто до  адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесена  постанова серії ПН МДН № 003669 від 23.07.2022, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 (тисяча сімсот) грн. в дохід держави. Постанова про накладання адміністративного стягнення не оскаржена, штраф сплачено 02.08.2022.
23.07.2022 прийнято рішення № 15 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,  яким відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін  до 21.08.2022.
25.10.2022 рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/3191/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 15, винесене 23.07.2022  відмовлено.
Відповідач не виїхав за межі України.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав вважати, що відповідач, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення. 
Колегія судді зазначає наступне. 
Судом першої інстанції вірно було враховано вимоги статей 288, 289 КАС України в редакції, що була чинною на час ухвалення рішення та статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI, в редакції Закону на час ухвалення судом першої інстанції рішення. 
Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Колегія суддів бере до уваги, що скільки відповідач не виконав в установлений строк без поважних причин рішення позивача про примусове повернення; у відповідача відсутні документи на право перебування на території України; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, а підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, то обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Позивач фактично без належних на те законних підстав протягом тривалого часу перебуває на території України. Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень частини першої статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивачем не надано. Також, відсутні підстави стверджувати, що позивач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Матеріали справи не містять доказів що життю, здоров`ю чи безпеці позивача на території російської федерації загрожує небезпека. 
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня  2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш