УХВАЛА
08 січня 2024 року 
м. Київ
справа №380/11987/22
адміністративне провадження № К/990/36986/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №380/11987/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської обласної прокуратури про стягнення заборгованості з виплати компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 481443,90 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року, позов задоволено:
- стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь позивача 481443,91 грн заборгованості з виплати компенсації за невикористані дні відпустки з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
Ухвалами Верховного Суду від 31 травня, 31 липня, 12 вересня, 26 жовтня 2023 року касаційні скарги Львівської обласної прокуратури було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
06 листопада 2023 року до Суду вчергове надійшла касаційна скарга Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №380/11987/22.
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року визнано неповажними підстави пропуску строку Львівською обласною прокуратурою на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №380/11987/22 та касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків указаної касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.
На виконання вимог вказаної ухвали Львівською обласною прокуратурою подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій відповідач послався на ті ж обставини, оцінивши які Суд в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 27 листопада 2023 року дійшов висновку про їхню неповажність.
Так, скаржник зазначає, що неодноразово звертався до Верховного Суду із касаційними скаргами у межах розумних строків, чим чітко визначив свою позицію незгоди із судовими рішеннями попередніх інстанцій у цій справі та намір їх оскарження. Також заявник посилається на практику Верховного суду щодо поновлення процесуальних строків, а також практику Європейського Суду з прав людини щодо гарантій доступу до правосуддя. З огляду на зазначене, а також, ураховуючи складну ситуацію, яка склалася у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій території України, скаржник уважає, що процесуальний строк, установлений для подання цієї касаційної скарги Львівською обласною прокуратурою, пропущено з поважних причин.
Оцінюючи вказані обставини, Суд зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання касаційної скарги.
Неодноразове повернення касаційної скарги у зв`язку з неналежним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження зазначеним критеріям поважності не відповідає, адже такі обставини були наслідками волевиявлення скаржника. Суд наголошує, що приведення касаційної скарги відповідно до вимог КАС України, у частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони.
Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Суд також критично оцінює посилання скаржника на запровадження воєнного стану на території України, як поважну причину пропуску строку на звернення до суду з касаційною скаргою, оскільки останній не конкретизував межі впливу такого стану на роботу Львівської обласної прокуратури та не надав жодних доказів на підтвердження відповідних обставин. 
Суд відхиляє доводи заявника щодо змісту його попередніх скарг, з посиланням на інші справи у яких Верховний Суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного процесуального строку, так як ці критерії є суб`єктивними, їм надано правову оцінку безпосередньо в ухвалах Верховного Суду. Суд зазначає, що такі аргументи оцінюються судом касаційної інстанції у кожному конкретному випадку індивідуально, а лише загальні посилання на поновлення строків у інших справах не є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Щодо посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини, то Суд зауважує, що вона стосується осіб, яким держава зобов`язана забезпечити дотримання певних гарантій. Так, положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод спрямовані саме на захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від протиправних дій з боку держави, а тому не поширюються на державні органи влади, що саме і діють від імені держави і чий статус є превілюючим у правовідносинах з іншими особами.
Таким чином, Судом установлено, що зазначені скаржником доводи щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних причин для поновлення цього строку.
З урахуванням наведеного Суд, не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Ураховуючи, що скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а також не надано належних доказів на їх підтвердження, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Львівською обласною прокуратурою строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №380/11987/22.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №380/11987/22.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          В.М. Соколов