ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/144/21  Номер провадження 22-ц/814/27/24	Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе  К.Ш  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
секретар:Кириченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за договором оренди нежитлового приміщення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди за договором оренди нежитлового приміщення, посилаючись на те, що між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір оренди № 9 від 01.08.2017 року. 
Згідно з п. 1.1. Орендодавець ( ОСОБА_1 ) передає, а Орендатор (ФО-П ОСОБА_2 ) приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 200 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з актом приймання-передачі. Відповідач на теперішній час втратив статус фізичної особи-підприємця. У зазначеному орендованому приміщенні 18.01.2018 р. відбулась пожежа, внаслідок якої вся будівля, яка належить Орендодавцю на праві приватної власності, зазнала значних пошкоджень. За фактом пожежі позивач звернувся до Лозівського ВП ГУН Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Досудове слідство у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР від 18.01.2018 за № 12018220380000145, на теперішній триває. 
З висновку комплексної судової пожежно-технічної електротехнічної експертизи № 13005/24162, який був складений в кримінальному провадженні 12018220380000145, вбачається, що технічної причиною пожежі в складському приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 є займання горючих матеріалів в лівій центральній частині, найбільш ймовірно під впливом нештатного джерела відкритого вогню. 
В результаті цієї пожежі була пошкоджена і сама нежитлова будівля, яка потребує капітального ремонту, і також було повністю знищено обладнання, меблі, інший інвентар. Загалом розмір збитків становить 1 235 245, 04 грн. Майнова шкода виникла саме внаслідок винних дій відповідача.
За Договором оренди в обов`язки орендаря входить, зокрема: забезпечити охорону орендованих приміщень та утримання приміщень в порядку, передбаченому санітарними, протипожежними правилами та правилами експлуатації встановленого в приміщеннях санітарно - технічного та інженерного обладнання (п.3.3. Договору); своєчасно проводити поточний ремонт орендованих приміщень, а також усувати пошкодження в орендованих приміщеннях за свій рахунок без відшкодування затрат Орендодавцем …(п.3.5 Договору); з письмової згоди Орендодавця укладати з третіми особами договори на проведення капітального ремонту...(п. 3.6); протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання - передачі застрахувати орендовані приміщення, згідно ринкової вартості, за свій рахунок та на строк дії договору від звичайних ризиків (пожежа, повінь, крадіжка та інш.) на користь Орендодавця (3.9); протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання - передачі та до начала здійснення підприємницької діяльності отримати дозвіл органів державного пожежного контролю (п.3.10); передати орендоване приміщення протягом 3-х днів з моменту припинення Договору по акту-приймання-передачі. У випадку затримки з вини орендаря, останній несе ризик випадкового знищення чи пошкодження об`єкту (п.3.11). 
Всупереч умовам укладеного між сторонами Договору орендовані приміщення застраховані не були, дозвіл органів державного пожежного контролю не отримувався. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору. Отже, відповідачем не було виконано свого договірного зобов`язання в частині укладення договору страхування, що тягне за собою настання правової відповідальності, визначеної умовами договору та закону. Крім цього, Договором також передбачено, що орендовані приміщення вважаються повернутими орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі про повернення приміщення. У випадку якщо орендарем допущено погіршення стану орендованих приміщень, він повинен відшкодувати орендодавцю всі збитки (п. 1.5 розділу 1). Також, за умовами Договору, а саме, відповідно до п 1.9 розділу 1, в період дії вказаного Договору ризик випадкової загибелі орендованих приміщень несе орендар. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1 235 245 гривень 04 копійки.
Відповідач в наданому суду відзиві на позовну заяву просив в задоволеннІ позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що оскільки займання сталося саме в приміщенні, яке не було предметом договору оренди, після чого полум`я перекинулось на орендовані відповідачем приміщення, то саме позивачем не було забезпечено належну охорону приміщень, що й призвело до занесення нештатного джерела відкритого вогню.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду міста Харкова від 09 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за договором оренди нежитлового приміщення відмовлено.Вірішено питання щодо розподілу судових витрат.
Непогодившись із таким рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .. Скарга мотивована тим , що суд при розгляді справи не врахував всіх обставин.
Скаржник як і у позові , обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на умови договору оренди та неналежне їх виконання орендарем.
Зазначає, що відповідно до п.1.9 розділу 1 , в період дії вказаного договору ризик випадкової загибелі орендованих приміщень несе орендар .Всупереч умовам укладеного між сторонами договору , орендовані приміщення застраховані не були , дозвіл органів державного пожежного контролю не отримувався, не було забезпечено охорону орендованих приміщень та утримання приміщень в порядку передбаченому зокрема пожежними нормами.
ОСОБА_1 просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року , та ухвалити нове про задоволення позову.
Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Ільченко І.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу , у якому остання просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року без змін.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.                                                                          
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 14.12.2012 року, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області, належить нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з нежитлової будівлі складу літ. «П», загальною площею 372,9кв.м.
За договором оренди № 9 від 01.08.2017, укладеним між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , Орендодавець ОСОБА_1 передав, а Орендатор ФОП ОСОБА_2 прийняв в платне користування нежитлове приміщення загальною площею 200 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для ведення господарської діяльності, строком до 31.07.2018.
18.01.2018 р. в нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відбулась пожежа.
За фактом умисного знищення або пошкодження майна внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018220380000145 від 18.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
На час звернення до суду відбулася державна реєстрація припинення фізичною особою-підприємцем   ОСОБА_2 його підприємницької діяльності.
Позивачем у якості доказів надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012, витяг про державу реєстрацію прав, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2017, договір оренди № 9 від 01.08.2017, акт приймання-передачі складського приміщення орендованого згідно договору оренди № 9 від 01.08.2017, розрахунок збитків по навмисному знищенню майна, висновок експертів за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи № 13005/24162 від 26.02.2020, кошторис на капітальний ремонт споруди, звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій нежитлової будівлі літера «П» за адресою: АДРЕСА_1 , товарний чек від 19.03.2005, договір № 11 від 19.03.2005, товарні чеки від 08.04.2009, 17.04.2009, договір № 08-04/09 від 08.04.2009, повідомлення ПП «Айстермо» від 24.01.2018, повідомлення ФОП ОСОБА_3 від 24.01.2018, видаткову накладну № Ф-Н-002415 від 25.04.2017, видаткову накладну № Ф-Н-002718 від 07.09.2017, акт приймання-передачі обладнання від 11.03.2015, від 31.05.2016.
Згідно умов договору до обов`язків орендаря входить за:
п. 3.3. договору - забезпечення охорони орендованих приміщень та утримання приміщень в порядку, передбаченому протипожежними правилами.
п.3.5Договору - своєчасно проводити поточний ремонт орендованих приміщень, а також усувати пошкодження в орендованих приміщеннях за свій рахунок без відшкодування затрат Орендодавцем. У випадку встановлення орендодавцем погіршення технічного стану приміщень, що виникло з вини орендаря, останній зобов`язаний провести роботи з усунення виявлених орендодавцем недоліків за свій рахунок без відшкодування Орендодавцем виконаних робіт та матеріалів;
п.3.6Договору - з письмової згоди Орендодавця укладати з третіми особами договори на проведення капітального ремонту;
п. 3.9. договору - протягом 30 днів з моменту підписання акта приймання-передачі орендар зобов`язаний застрахувати орендовані приміщення згідно ринкової вартості за свій рахунок на строк дії договору від звичайних ризиків ( пожежа, повінь, крадіжка та ін.) на користь орендодавця.
п.3.10 договору - протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання - передачі та до початку здійснення підприємницької діяльності отримати дозвіл органів державного пожежного нагляду або узгодити початок робіт з органами державного пожежного нагляду за декларативним принципом.
п.п.3.11 договору - передати орендоване приміщення протягом 3-х днів з моменту припинення Договору по акту-приймання-передачі. У випадку затримки з вини орендаря, останній несе ризик випадкового знищення чи пошкодження об`єкту
Умовами договору передбачено, що:
п.п. 1.5. договору - орендовані приміщення вважаються повернутими орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі про повернення приміщення. У випадку якщо орендарем допущено погіршення стану орендованих приміщень, він повинен відшкодувати орендодавцю всі збитки
п.п. 1.9. договору в період дії договору ризик випадкової загибелі орендованих приміщень несе орендар.
п.п. 5.1. договору сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору.
В Звіті про причину виникнення пожежі, яка сталася 17.01.2018 в нежитловій будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , складеному в ході огляду місця події головним інспектором Лозівського районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області Карпенком В.Л., були встановлені такі обставини: нежитлова будівля не газифікована, опалення відсутнє; нежитлова будівля електрифікована; ОСОБА_1 повідомив, що електрична проводка будівлі знаходиться у справному стані, було проведено випробування електричної мережі на опір ізоляції, в будівлі не використовувалися будь-які нагрівальні прилади; на момент прибуття до місця події працівників аварійно-рятувальної служби вхідні двері будівлі не були пошкоджені; на момент виникнення пожежі розрядів атмосферної електрики не спостерігалося; в приміщеннях нежитлової будівлі не виявлено нагрівальних приладів; під час огляду місця пожежі не виявлено слідів теплового проявлення електричного струму до пожежі; в приміщеннях не виявлено будь-які речовини і матеріали, що схильні до самозаймання. На підставі викладеного, інспектор виключив всі можливі технічні та атмосферні джерела загоряння, та заначив, що найбільш ймовірною первинною умовою виникнення пожежі є занесення у приміщення відкритого джерела запалювання - відкритого вогню, що виник від фізичної діяльності людини.
Як вбачається з висновку експертів за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи № 13005/24162 від 26.02.2020, осередкова зона пожежі співпадає з зоною горіння та була сформована в лівій центральній частині складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Первинне поширення полум`я відбулося за рахунок теплообміну, який в більшості визначався тепловим випромінюванням на сусідні горючі матеріали, подальше розповсюдилося на сусіді приміщення та об`єм горища, що далі призвело до швидкого прогорання покрівлі та прискорення поширення полум`я по складському приміщенню в цілому за рахунок припливу свіжого повітря в зону горіння та конвективних потоків повітряних мас. Технічною причиною пожежі в складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є займання горючих матеріалів лівій центральній частині, найбільш ймовірно під впливом нештатного джерела відкритого вогню. /а.с.15-33/.
На схемі складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , експертом відображено осередковану зону пожежі, яка співпадає з зоною горіння та була сформована в лівій центральній частині складського приміщення, та яка за своїм розташуванням відображена як в частині приміщень, які перебували у власності, користуванні позивача та не передавалися в оренду відповідачу, так і в частині приміщення, орендованого відповідачем. Переважно осередкована зона пожежі припала на частину приміщень, які перебували у власності, користуванні позивача та не передавалися в оренду відповідачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.
Так судовим розглядом встановлено , що в Звіті про причину виникнення пожежі, яка сталася 17.01.2018 в нежитловій будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , складеному в ході огляду місця події головним інспектором Лозівського районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області Карпенком В.Л., були встановлені такі обставини: нежитлова будівля не газифікована, опалення відсутнє; нежитлова будівля електрифікована; ОСОБА_1 повідомив, що електрична проводка будівлі знаходиться у справному стані, було проведено випробування електричної мережі на опір ізоляції, в будівлі не використовувалися будь-які нагрівальні прилади; на момент прибуття до місця події працівників аварійно-рятувальної служби вхідні двері будівлі не були пошкоджені; на момент виникнення пожежі розрядів атмосферної електрики не спостерігалося; в приміщеннях нежитлової будівлі не виявлено нагрівальних приладів; під час огляду місця пожежі не виявлено слідів теплового проявлення електричного струму до пожежі; в приміщеннях не виявлено будь-які речовини і матеріали, що схильні до самозаймання. На підставі викладеного, інспектор виключив всі можливі технічні та атмосферні джерела загоряння, та заначив, що найбільш ймовірною первинною умовою виникнення пожежі є занесення у приміщення відкритого джерела запалювання - відкритого вогню, що виник від фізичної діяльності людини.
Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи № 13005/24162 від 26.02.2020, осередкова зона пожежі співпадає з зоною горіння та була сформована в лівій центральній частині складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Первинне поширення полум`я відбулося за рахунок теплообміну, який в більшості визначався тепловим випромінюванням на сусідні горючі матеріали, подальше розповсюдилося на сусіді приміщення та об`єм горища, що далі призвело до швидкого прогорання покрівлі та прискорення поширення полум`я по складському приміщенню в цілому за рахунок припливу свіжого повітря в зону горіння та конвективних потоків повітряних мас. Технічною причиною пожежі в складського приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є займання горючих матеріалів лівій центральній частині, найбільш ймовірно під впливом нештатного джерела відкритого вогню. 
Із вищевказаного висновку також вбачається , що осередок загорання розміщений, у приміщенні , що не орендувалось відповідачем (т.1 а.с. 22).
Зважаючи на ці обсативни , апеляційний суд вважає , що позивачем не доведено, що пожежа у лівій частині нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , сталася саме з вини орендаря, або неналежного виконання ним умов договору оренди нежитлового приміщення, у тому числі випадкової загибелі орендованих приміщень, так як по факту пожежі відкрито кримінальне провадження та на час розгляду даної цивільної справи і винесення рішення місцевим судом закінчено небуло, відомостей щодо протилежного суду не надано. Відповідних відомостей не містять і висновок експерта та звіт про причину пожежі. Крім того , позивачем не заявлялось клопотань про призначення експертизи у даній цивільній справі з метою встановлення вини відповідача у загоранні нежитлового приміщення за адресою  АДРЕСА_1 .
Позивач обґрунтовуючи розмір суми , що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , посилався зокрема і на кошторис наданий ПАТ «Лозовабуд» розрахований для капітального ремонту всієї будівлі. Та суд апеляційної інстанції погоджується із висновками районного суду , що оскільки скаржник не заявляв клопотань про проведення експертиз для визначення розміру збитків відповідно до реальної вартості на час розгляду справи , відновлювальних робіт , частина сум яка включена до кошторису є необґрунтованою , крім іншого відповідачу за договором оренди не передавалось майно включене позивачем до кошторису , не встановлено вину орендаря у загоранні приміщення та відсутній причинно наслідковий зв`язок між діями орендаря та завданою шкодою, відтак у відповідача відсутній обов`язок відшкодовувати позивачу витрати на капітальний ремонт приміщення , що не передавалось ОСОБА_4 в оренду.
Суд відхиляє аргументи апеляційної скарги , згідно яких неналежне виконання ОСОБА_2 договору оренди нежилового приміщення , призвело до обов`язку орендаря відшкодувати шкоду завдану майну ОСОБА_1 пожежею, оскільки , орендар несе відповідальність за майно , що є предметом оренди . Та як зазначалось вище , сторонами не заявлялось клопотань про призначення експертизи з метою встановлення завданих орендованому приміщенню пошкоджень пожежею, та відповідно збитків власнику нежитлового приміщення ОСОБА_1 , суду не надано реальних доказів на підтвердження знаходження в орендованому приміщенні предметів перелічених у кошторисі наданому ПАТ «Лозовабуд» та доказів їх вартості, за таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А. Лобов