ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року 
м. Київ
справа №240/9078/20
адміністративне провадження № К/990/977/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року (прийняту суддею-доповідачем Романченко Є.Ю. ) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Боровицького О. А., суддів: Шидловського В.Б., Курка О. П.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1.          У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії ОСОБА_3 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII).
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
2.          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.
3.          У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) звернулася до суду першої інстанції із заявою про заміну позивача у справі правонаступником. В обґрунтування заяви зазначала, що позивач помер, а вона є його єдиним спадкоємцем.
4.          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено позивача у справі №240/9078/20 - ОСОБА_3 його правонаступником - ОСОБА_1 .
5.          Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, визнав обґрунтованими доводи заявника, що вона є правонаступником померлого ОСОБА_3 , зазначивши при цьому, що відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
6.          Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Управління, скаржник) звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
7.          В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що ухвалюючи рішення у даній справі про заміну сторони виконавчого провадження, суди першої та апеляційної інстанцій порушили положення статей 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України та статті 379 КАС України, оскільки право на пенсію є індивідуальним особистим правом кожного громадянина і це право не підлягає передачі у порядку спадкування.
8.          На підтвердження своїх доводів Управління посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування положень статей 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, викладені у постановах від 15 липня 2021 року у справі №2-а-2691/2009 та від 15 листопада 2021 року у справі №340/5543/20.
9.          Так, у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 липня 2021 року у справі №2-а-2691/2009 зазначено, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
10.          Касаційна скарга надійшла до Суду 08 січня 2024 року.
11.          Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі №240/9078/20, витребувано адміністративну справу та запропоновано заявнику надати відзив на касаційну скаргу.
12.          Ухвалою Верховного Суду від  26 березня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 27 березня 2024 року.
13.          У касаційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про зупинення виконання ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду 05 грудня 2023 року у справі №240/9078/20, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2024 року.
14.          Позиція інших учасників справи
15.          Від учасників справи відзиву на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій. При цьому колегія суддів зазначає, що ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження заявником отримано 08 лютого 2024 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 0600246100176.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
16.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
17.          Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
18.          Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
19.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
20.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
21.          Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року не відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є прийнятними з огляду на таке.
22.          Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій про наявність підстав для заміни позивача у справі № 240/9078/20 його правонаступником та доводам касаційної скарги про помилковість таких висновків судів, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити наступне.
23.          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року, яке відповідно до вимог статей 255 та 295 КАС України набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
24.          З матеріалів справи вбачається, що Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду виготовлено виконавчий лист, який 21 лютого 2022 року було надіслано на адресу позивача.
25.          Водночас відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.          Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_1 із заявою про заміну ОСОБА_3 його правонаступником. Вказана заява подана з посиланням, зокрема, на статті 52, 379 КАС України і обґрунтована тим, що заявниця є спадкоємцем її померлого батька.
27.          Згідно з положеннями статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
28.          Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №             22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
29.          Порядком № 22-1, зокрема, пунктом 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
30.          Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права. 
31.          Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
32.          Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
33.          Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 
1)          особисті немайнові права; 
2)          право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 
3)          право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 
4)          право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 
5)          права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. 
34.          Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
35.          Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, право на отримання якої встановлено рішенням суду, що набрало законної сили, виплачується, зокрема, в порядку Закону № 1058-IV. 
36.          Вказане, з урахуванням положень Закону №     1058-IV дає змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. 
37.          У разі відсутності членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини. 
38.          Сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але невиплачені.
39.          Суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень про задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статей 52, 379 КАС України, виходили з наявності обґрунтованих підстав для заміни позивача у цій справі його правонаступником, оскільки заявниця є спадкоємцем ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Овруцької державної нотаріальної контори №473/02-14 від 21 березня 2023 року. 
40.          З такими висновками не погодилося Управління, зазначивши у касаційній скарзі про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки право на пенсію/доплату до пенсії є індивідуальним і нерозривним з особою та її статусом. З огляду на це, оскільки позивач у справі помер, то підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 немає.
41.          Таким чином, колегія суддів зазначає, що ключовим питанням у такій категорії справ є не тільки наявність підстав для правонаступництва у спірних відносинах та можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю позивача (стягувача) пенсіонера, а також і ефективність обрання заявником способу захисту права на виплату недоотриманих сум коштів, шляхом звернення до суду у порядку статей 52, 379 КАС України.
42.          Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
43.          Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).
44.          Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
45.          Крім того, відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
46.          Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
47.          Абзацом першим частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII також передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
48.          Таким чином, Суд доходить висновку, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. 
49.          До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.
50.          Колегія суддів також зазначає, що питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду також у інших справах. 
51.          У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц Велика Палата Верховного Суду встановила, що у грудні 2016 року фізична особа звернулася до суду з позовом до органу пенсійного фонду про стягнення суми неотриманих спадкодавцем пенсійних виплат. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з органу пенсійного фонду на користь позивача неодержані її чоловіком за життя кошти, а саме: підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачену статтею 51 цього Закону, за період із 04 лютого по 31 липня 2014 року в загальній сумі 14 979,52 грн. У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга органу пенсійного фонду, в якій останній, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати. Касаційну скаргу мотивовано тим, що спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір виник щодо оскарження дій відповідача, який є суб`єктом владних повноважень. 
52.          Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши правовідносини, що виникли у цій справі, дійшла висновку, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки у цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, що стосується визнання за нею право власності на майно - грошові кошти, які належали до виплати її померлому чоловіку.
53.          Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18. Суд у цій справі виходив з того, що на дату смерті батька позивачки судові рішення про здійснення перерахунку його пенсії відповідачем виконані не були. Вказане стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом до органу пенсійного фонду про визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 серпня 2009 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2010 року. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
54.          Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, де Суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Березанського міського суду Київської області від 12 серпня 2009 року та Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2011 року, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
55.          Подібні висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30 листопада 2022 року справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера).
56.          Відтак, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити, необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема:
-          поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування у органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою;
-          статус позивача у справі щодо стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (член сім`ї/особа, що перебувала на утриманні померлого пенсіонера/спадкоємець);
-          наявність інших осіб з аналогічним статусом, які також претендують/мають право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера;
-          дату звернення позивача із заявою до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; 
-          подання позивачем всіх необхідних документів, передбачених Порядком № 22-1;
-          процедури, за якої у особи виникло відповідне право (суд має встановити, в якому порядку особа звернулася за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера - як член сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті/особа, яка перебувала на його утриманні або як спадкоємець). 
57.          З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
58.          Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а та від 14 березня 2024 року у справі №420/3331/21.
59.          Таким чином колегія суддів доходить висновку, що суди першої та     апеляційної інстанції дійшли невірного висновку про наявність підстав для заміни сторони правонаступником, а доводи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права знайшли своє підтвердження. Вказане свідчить про наявність підстав для скасування ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року і ухвалення у цій справі нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником.
60.          Водночас колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги стосовно необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15 липня 2021 року у справі №2-а-2691/2009 та від 15 листопада 2021 року у справі №340/5543/20, оскільки у цих справах встановлено відсутність нарахованих сум пенсії, які можуть вважатися недоотриманими з огляду на те, що рішення суду про перерахунок пенсії не набрало законної сили за життя позивача. 
61.          Крім того, Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 26 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем - ОСОБА_3 пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 240/9078/20, в розмірі 375520 грн. 48 коп.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
62.          Згідно з частиною першою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
63.          Отже, як установлено колегією суддів Верховного Суду, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування судових рішень і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником.
Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                               В.М. Кравчук

                                                                                                                                  С.М. Чиркін