Справа № 732/159/23 	Головуючий у 1 інстанції Лиманська  М. В. 	
Провадження № 33/4823/150/24 	  	
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Салая Г.А.,
захисника - Бороха В.М. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бороха В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2023 року, 

                                     У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,  військовослужбовець  військової частини НОМЕР_1 , водій-хімік відділення РХБЗ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Місцевим судом встановлено, що в умовах особливого періоду та умовах виконання бойового завдання солдат ОСОБА_1 03.02.2023, о 16 год. 30 хв., перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в     АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Борох В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки він правопорушення не вчиняв, протокол у його присутності не складався, про час і місце розгляду справи йому не було відомо. Зазначає, що постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023 за вказаним фактом справу було повернуто для належного оформлення до військової частини. Після цього за цим же фактом поторно було складено протокол за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, але вже без участі ОСОБА_1 , оскільки з 08.04.2023 він перебував на службі в іншій військовій частині.  Вважає, що вину ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з правами та обов`язками, підписи свідків також відсутні. З постанови неможливо встановити наявність чи відсутність акту про відмову від проходження медичного огляду, даний акт ОСОБА_1 не підписував, його пояснення щодо поважності причин неможливості поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не знайшли відображення ні в акті, ні в протоколі.
Вказує, що ОСОБА_1 про наявність оскаржуваної постанови дізнався 30.12.2023, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого  2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом СЗРУ № 300 від 14.08.2018 (далі - Інструкція) уповноважена посадова особа, яка складає протокол, зобов`язана роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про ознайомлення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення,  передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додана заява ОСОБА_1 від 05.02.2023 про розгляд справи без його участі та повне визнання вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 

Однак, з протоколу судового засідання, яке відбулося 01.03.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був присутній, та вказував, що він не відмовлявся від проходження огляду, тобто фактично вину він не визнавав.

За результатами судового розгляду постановою судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023 матеріали адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 повернуто для доопрацювання.
Після направлення матеріалів на допрацювання, вказівки суду фактично виконані не були, та ті самі матеріали повторно направлені до суду, при цьому ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Так, повідомлення про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 24.04.2023 отримав командир військової частини. 
Однак, поясненнями захисника Бороха В.М. в суді апеляційної інстанції підтверджується, що 04.04.2024 ОСОБА_1 вибув в іншу військову частину, яка виконує завдання в зоні бойових дій.

Крім того, місцевий суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 допустив неповноту розгляду, а саме мотивувальна частина постанови суду не містить оцінки та належного мотивування, якими доказами підтверджується вина особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять акту про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з його підписом, а лише рапорт командира відділення від 03.02.2023.

Вказані порушення залишились поза увагою суду першої інстанції.

У свою чергу, згідно з вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не підтверджується наявними у справі і наданими суду доказами, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

Відтак, апеляційний суд не має процесуально-правових підстав для відхилення доводів апелянта, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як незаконна й необґрунтована.
           
Керуючись ст. 294 Кодексу Українит про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Бороху В.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Бороха В.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити. Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай