ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2024 р.                                                                 Справа №914/1070/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
Судді-доповідача                                                              Плотніцького Б.Д.
Суддів                                                                      Кравчук Н.М.,
                                                                                Скрипчук О.С.
за участю секретаря судового засідання Процевич Р. Б.
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , с.Стадники, Яворівський район, Львівська область
на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.01.2024 (повний текст рішення підписано 16.01.2024, суддя Сухович Ю.О.)
у справі №914/1070/22
за позовом: ОСОБА_1 , с.Стадники, Яворівський район, Львівська область 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда”, м.Новояворівськ, Львівська область 
про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда”, оформленого протоколом загальних зборів №6 від 15.12.2020 року.
представники сторін:
від позивача: Балуцький Р.М. - адвокат
від відповідача: Возна М.С.- голова ОСББ, Поставитюк В.В.- адвокат  
ВСТАНОВИВ:
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 09.01.2024 заяву ОСББ “Фазенда” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” 4 300,00грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка надійшла до суду 05.02.2024.
Ухвалою суду від 12.02.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду.

У судове засідання 06.03.2024 з`явився представники сторін. 
Представник апелянта підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив її задоволити, скасувати додаткове рішення від 09.01.2024 та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Представники відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечували. Просили залишити додаткове рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст.35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.
Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст.222 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.01.2024 є незаконним та ухваленим з порушенням норм процесуального права.
Апелянт зазначає про те, що попередньо ним подано апеляційну скаргу, у якій оскаржується рішення у даній справі, прийняте за результатами розгляду справи по суті та в разі задоволення такої апеляційної скарги судове рішення від 13.12.2023 буде скасоване, а відповідно і витрати відповідача на професійну правничу допомогу не будуть стягнуті зі скаржника.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем подано не було.

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
22.07.2021 між адвокатом Поставитюком Володимиром Васильовичем (надалі – виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” (надалі – замовник) укладено договір про надання правової допомоги №57 (надалі договір). 
Відповідно до п.1.1 договору, адвокат зобов`язується: - надавати Клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; - організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; - надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах всіх інстанцій, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи); - представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах з питань, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
Згідно п.п.4.1, 4.2 договору, визначено наступну вартість послуг Адвоката: - усна юридична консультація з вивченням документів – 300,00 грн; - складання документів, позовної заяви – 1    000,00 грн; - відповідь на відзив – 500,00 грн; - участь в судовому розгляді (не враховуючи доїзду) – 500,00 грн/1 судодень.
Клієнт в день підписання Договору, сплачує передплату за надані послуги в розмірі, що становить 50% від загальної вартості послуг. Інша частина гонорару підлягає сплаті на протязі 3-х днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг. Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно.
Відповідно до п.4.3 договору, оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок Адвоката або внесенню готівкою в касу Адвоката.
14.06.2022 між адвокатом та замовником підписано акт виконаних робіт, в якому сторони погодили, що до складу наданої правової (правничої) допомоги включаються: - усна юридична консультація з вивченням документів – 1 година роботи адвоката 300грн; - підготовка відзиву у справі №914/1070/22 – 1 година роботи адвоката 1 000 00грн.
Загальна вартість робіт становить 1 300,00грн. 
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №7 про оплату гонорару від 14.06.2022, від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” прийнято 1 300,00грн на підставі договору №57 про надання правової допомоги від 22.07.2021. 
14.12.2023 між адвокатом та замовником підписано акт виконаних робіт, в якому сторони погодили, що до складу наданої правової (правничої) допомоги включаються:
- участь в судовому засіданні 06.11.2023 - 1 година роботи адвоката 1 500,00грн; 
- участь в судовому засіданні 13.12.2023 - 1 година роботи адвоката 1 500,00грн. 
Загальна вартість робіт становить 3 000,00грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №10 про оплату гонорару від 14.12.2023 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” прийнято 3 000,00грн на підставі договору №57 про надання правової допомоги від 22.07.2021. 

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в т.ч. якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
Відповідно до ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України. Разом із тим, у ч.5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5-6 ст.126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
За приписами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідач у заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи становить: 4 300,00грн. У подальшому, представник відповідача до закінчення судових дебатів, в судовому засіданні 13.12.2023 заявив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів у строк визначений ч.8 ст.129 ГПК України. 
15.12.2023 на електронну адресу суду від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” надійшла заява б/н від 14.12.2023 (вх.№5024/23) про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/1070/22. У заяві представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ “Фазенда” понесені витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 300,00грн.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Представником відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4 300,00 грн надано: договір про надання правової допомоги №57 від 22.07.2021; акт виконаних робіт від 14.06.2022 на суму 1300,00грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 14.06.2022 на суму 1300,00грн; акт виконаних робіт від 14.12.2023 на суму 3 000,00грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №10 від 14.12.2023 на суму 3 000,00грн. 
Повноваження адвоката Поставитюка Володимира Васильовича підтверджуються ордером серія ВС №1130163 від 07.03.2022 про надання правничої (правової) допомоги позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда”; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001904 від 27.02.2020, виданим Головою Ради адвокатів Львівської області Павлишиним Б.Я., відповідно до рішення Ради адвокатів Львівської області від 14.02.2020 №122. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Як зазначено вище, вартість наданих адвокатом послуг склала 4 300 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що у акті виконаних робіт від 14.06.2022 вказано наступні роботи: - усна юридична консультація з вивченням документів - 1 година роботи адвоката 300грн; - підготовка відзиву у справі №914/1070/22 -1 година роботи адвоката 1  000 00грн. Загальна вартість робіт становить 1 300,00грн. 
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №7 про оплату гонорару від 14.06.2022, від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фазенда” прийнято 1 300,00 грн на підставі договору №57 про надання правової допомоги від 22.07.2021. 
Як вбачається із акту виконаних робіт від 14.12.2023 до складу наданої правової (правничої) допомоги включаються:
- участь в судовому засіданні 06.11.2023 - 1 година роботи адвоката 1  500,00грн; 
- участь в судовому засіданні 13.12.2023 - 1 година роботи адвоката 1  500,00 грн. 
Загальна вартість вказаних робіт становить 3 000,00 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №10 про оплату гонорару від 14.12.2023 від ОСББ “Фазенда” прийнято 3 000,00грн на підставі договору №57 про надання правової допомоги від 22.07.2021. 
Одночасно, як вірно вказав суд першої інстанції, представником відповідача в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вказано до стягнення суму 4 300,00грн, водночас, в дужках прописом вказав суму (п`ять тисяч триста гривень 00 копійок). Однак, згідно поданих документів сума професійної правничої допомоги, яка була надана відповідачу, складає саме 4 300,00 грн. Отже, господарський суд дійшов вірного висновку про допущення представником відповідача описки у зазначенні суми прописом.
Суд першої інстанції у оскаржуваному додатковому рішенні вказав про те, що відповідачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, розумність та співмірність суми заявленої до стягнення та зважаючи на відсутність заперечень позивача, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню за рахунок позивача в повному обсязі.
З урахуванням вищевикладеного, складності справи, принципів реальності, співрозмірності та розумності судових витрат, колегія суддів апеляційного суду вважає, господарський суд Львівської області дійшов вірного висновку, що витрати на надання правничих послуг є доведеними та такими, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 4 300грн.

Приписами ст.13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст.46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст.ст.73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст.86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи викладені в апеляційній скарзі та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні суду першої інстанції.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати.
Положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за оскарження додаткового рішення суду.
Керуючись ст.ст.86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , с.Стадники, Яворівський район, Львівська область на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.01.2024 у справі №914/1070/22 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.01.2024 у справі №914/1070/22 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст.ст.287-289 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Кравчук Н.М. з 11.03.2024 по 15.03.2024 повний текст додаткової постанови складено та підписано 18.03.2024

Головуючий-суддя                                                                      Плотніцький Б.Д.

Судді                                                                                          Кравчук Н.М.

                                                                                                    Скрипчук О.С.