ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
01 лютого 2024 року                                                                              
м. Київ                                                         
 
справа № 930/497/23
провадження № 51-4798км23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                                              ОСОБА_1 ,
судді:                                                        ОСОБА_2 , 
                                                                           ОСОБА_3 ,
 
секретар судового засідання                      ОСОБА_4 ,
 
учасники  судового провадження:
прокурор                                                           ОСОБА_5 ,
захисник                                                              ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023020070000002, стосовно 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Покровка Казанківського району Миколаївської області та проживає у АДРЕСА_1 , звільненого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України) на підставі ст. 46 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі - Суд) про скасування оскарженого судового рішення лише в частині вирішення питання про стягнення судових витрат та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Свої доводи захисник мотивує тим, що апеляційний суд, змінюючи рішення місцевого суду, посилавсяна правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі 598/1781/17та постановив стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № CE-19/102-23/521-IT від 17 січня 2023 року та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № CE-19/102-23/78- IT від 24 січня 2023 року.
Вказує, що суд першої інстанції прийняв остаточне рішення по справі на стадії підготовчого судового засідання, в якому розглядалось питання щодо можливості чи неможливості застосування вимог ст. 46 КК України, тобто чи є підстави закриття кримінального провадження в зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Зазначає, що суд не досліджував будь-які докази по справі, в тому числі і висновки судових експертиз, до яких і долучено було експертами ще на стадії досудового розслідування відповідні розрахунки про їх вартість, а суд апеляційної інстанції фактично дослідив одну із частин висновків експерта, а саме ті, які стосуються розрахунку вартості їх проведення, без дослідження самого висновку, та прийняв рішення про стягнення витрат з обвинуваченого на проведення експертиз.
На думку захисника, стадія підготовчого судового засідання, не передбачає дослідження доказів, в тому числі письмових, які стосуються обставин кримінального правопорушення, зокрема й висновків експертиз.
 
Зміст судових рішень, у тому числі оскарженого
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7  від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України задоволено.
Звільнено  ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Кримінальне провадження №12023020070000002 від 01січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7  - закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 04.01.2023 - скасовано. Вирішено питання речового доказу. Процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 1887,80 - віднесено за рахунок держави.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2023 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України змінено. Постановлено вказати у резолютивній частині ухвали про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави 1887 гривень 80 копійок процесуальних витрат за проведення судової автотехнічної експертизи № CE-19/102-23/521-IT від 17 січня 2023 року та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № CE-19/102-23/78- IT від 24 січня 2023 року. В решті ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області залишено без зміни.
 
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні захисник підтримав касаційну скаргу, просив оскаржене судове рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Прокурор просила касаційну скаргу захисника задовольнити частково, судове рішення змінити, виключити з резолютивної частини оскарженого судового рішення вказівку на стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_7 . 
 
Мотиви Суду
Згідно із ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційних скарг.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
За змістом положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.
Установивши, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, вину визнав повністю, сприяв у розкритті кримінального правопорушення, примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, місцевий суд задовольнив подане клопотання, звільнив  ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 цього Кодексу та закрив кримінальне провадження згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Крім того, місцевий суд зазначив, що процесуальні витрати на залучення експертів, в розмірі 1887,80 - підлягають компенсації за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити ухвалу суду в частині вирішення процесуальних витрат, та стягнути зОСОБА_7 на користь держави витрати у сумі 1887,80 грн процесуальних витрат за проведення судової автотехнічної експертизи № CE-19/102-23/521-IT від 17 січня 2023 року та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № CE-19/102-23/78- IT від 24 січня 2023 року.
За результатом апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції постановив ухвалу, якою змінив рішення місцевого суду та стягнув з  ОСОБА_7 у дохід держави вказану суму процесуальних витрат. 
Мотивуючи свій висновок, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 126 КПК України, прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат на залучення експертів за проведення судової експертизи в сумі 1887, 80 грн за рахунок коштів Державного бюджету України, хоча витрати за проведення вищевказаних судових експертиз в розмірі 1887,80 грн підлягли стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Також апеляційний суд урахував висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали. 
З таким висновком апеляційного суду погоджується і Суд.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. 
Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. 
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Отже, доводи касаційно скарги захисника щодо відсутності підстав для сплати ОСОБА_7 процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи № CE-19/102-23/521-IT від 17 січня 2023 року та судової експертизи технічного стану транспортного засобу № CE-19/102-23/78- IT від 24 січня 2023 року.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21).
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставами для скасування судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2023 року стосовно  ОСОБА_7  - без зміни.
 
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд 
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. 
Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2023 року стосовно  ОСОБА_7 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                               ОСОБА_3