У Х В А Л А
28 лютого 2024 року
м. Київ
Справа № 990/135/22
Провадження № 11-23заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Желєзного І. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В.
розглянула в порядку письмового провадження клопотання представника Етичної ради адвоката Противня Сергія Леонідовича про розгляд за участю представника Етичної ради справи за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, за участю Етичної ради як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення невиплаченої суми винагороди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2024 року,
УСТАНОВИЛА:
07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просив:
- визнати протиправним і нечинним наказ № 232-к від 22 серпня 2022 року про припинення табелювання і виплату грошової компенсації ОСОБА_1 ;
- визнати дії ВРП щодо звільнення ОСОБА_1 з посади члена ВРП протиправними та зобов`язати ВРП поновити ОСОБА_1 на посаді члена ВРП;
- стягнути з ВРП суму невиплаченої ОСОБА_1 винагороди починаючи з                           08 вересня 2022 року та до дати ухвалення судового рішення.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 січня  2024 року заяву ВРП про залишення позову без розгляду задоволено, позов залишено без розгляду.
Не погодившись із цим судовим рішенням, 29 січня 2024 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Степаненко Ю. М., направив до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2024 року заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Кишакевича Л. Ю. задоволено, відведено суддю Кишакевича Л. Ю. від участі у розгляді справи № 990/135/22.
Ухвалами Великої Палати Верховного Суду від 01 та 21 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження в цій справі, відмовлено представниці позивача - адвокату Степаненко Ю. М. в задоволенні клопотання про розгляд справи за її участю та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
26 лютого 2024 року від представника Етичної ради адвоката Противня С. Л. до Великої Палати Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, просить здійснити розгляд цієї справи за участю уповноваженого представника Етичної ради.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
При цьому практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті                         пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» (Axen v. Germany), заява № 8273/78; рішення ЄСПЛ від         25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» (Varela Assalino v. Portugal), заява № 64336/01). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Також ЄСПЛ у рішенні від 26 травня 1988 року у справі «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden), заява № 10563/83 зазначив, що якщо розгляд справи в суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи в другій і третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури в цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим в апеляційному чи касаційному суді особисто.
Наведена позиція узгоджується з вимогами пункту 11 частини першої                               статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо розгляду справи в розумний строк.
Пунктом 1 частини першої статті 311 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Частиною третьою цієї статті передбачено, що Велика Палата Верховного Суду як суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають участі сторін.
Оскільки в цій справі предметом апеляційного перегляду є ухвала про залишення позовної заяви без розгляду, то Велика Палата Верховного Суду в межах поданої апеляційної скарги лише перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права.
Постановляючи ухвалу від 21 лютого 2024 року, Велика Палата Верховного Суду врахувала зміст оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги, а також характер спірних правовідносин та дійшла висновку про можливість призначення цієї справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без виклику учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду створила учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом цієї справи шляхом надсилання копій процесуальних документів. 
Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
З огляду на викладене та зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників справи для надання пояснень, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав чи потреби для розгляду справи № 990/135/22в судовому засіданні з викликом сторін, а тому підстав для задоволення клопотання представника Етичної ради адвоката Противня С. Л. про розгляд справи за участю представника Етичної ради немає.
Керуючись статтею 311 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Відмовити в задоволенні клопотання представника Етичної ради адвоката Противня Сергія Леонідовича про розгляд за участю представника Етичної ради справи за позовом  ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, за участю Етичної ради як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення невиплаченої суми винагороди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2024 року.
2.  Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	 	І. В. Желєзний	
Судді: 	О. О. Банасько	 	М. В. Мазур	
 	О. Л. Булейко	 	К. М. Пільков	
 	Ю. Л. Власов	 	С. О. Погрібний	
 	І. А. Воробйова	 	І. В. Ткач	
 	М. І. Гриців	 	О. С. Ткачук	
 	Ж. М. Єленіна	 	В. Ю. Уркевич	
 	В. В. Король	 	Н. В. Шевцова	
 	О. В. Кривенда