УХВАЛА
 
13 березня 2024 року                   
м. Київ
 
справа № 363/3965/15
провадження № 61-3338зно24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , Національний банк України, про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені скасовано і в задоволенні позову в цій частині відмовлено. Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині зменшення розміру стягнених процентів за користування грошовими коштами та розміру загальної суми стягнення змінено, зменшено розмір стягнених процентів до 381 369,84 грн та розмір загальної суми стягнення до 9 391 969,60 грн. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судового збору змінено, зменшено розмір судового збору до 6 090,00 грн. В іншій оскарженій частині постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року залишено без змін. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 15 397,96 грн судових витрат на сплату судового збору.
06 березня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами, яку зареєстровано Верховним Судом 07 березня 2024 року.
До зазначеної заяви додано заяву про відвід суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М. 
Заява мотивована тим, що при прийнятті постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у вказаній справі допущена правова помилка. Виходячи з того, що суд встановив відсутність у заявника прав споживача, а банк оскаржував територіальну підсудність, всі рішення у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України мали бути скасовані, а справа передана до Печерського районного суду м. Києва для нового розгляду. Вважає, що таке рішення дозволило б йому у суді першої інстанції змінити предмет позову з урахуванням новітніх позицій суду касаційної інстанції. З метою ухвалення правильного по суті рішення на підставі частини третьої статті 400 ЦПК України Верховний Суд міг вийти за межі вимог касаційної скарги, проте не здійснив цього. Об`єктивний розгляд його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами можливий лише при відводі вказаних суддів, оскільки вони з урахуванням поданих ним дисциплінарних скарг зацікавлені у збереженні існуючого формату постанови, щоб уникнути дисциплінарної відповідальності. 
Фінальна постанова від 23 лютого 2022 року прийнята не у цей день, а 04 квітня 2022 року - «заднім числом». Вказана інформація слідує з аналізу відповідей Верховного Суду на його інформаційні запити щодо обставин внесення постанови до ЄДРСР та часу підписання суддями колегії постанови електронними підписами. При цьому 23 лютого 2022 року ним подано було три документи, які є значними за обсягом і потребували певного часу для вивчення, проте такі були оцінені в постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року. Таким чином, на думку заявника, є підстави вважати, що судова колегія допустила службові підроблення, та у діях суддів є ознаки злочину, передбаченого частиною другою статті 366 КК України. 
Тому шанс на належний об`єктивний безсторонній розгляд його заяви можливий лише при її розгляді  іншим складом суду.
Просить при розгляді його заяви для оцінки його доводів за можливості використати системи штучного інтелекту в контексті Висновку Консультативної ради європейських суддів № 26 (2023).
Судді колегії перебували у відпустці: Крат В. І. - 07, 08, 11, 12 березня 2024 року; Дундар І. О. - 08, 11 березня 2024 року; Русинчук М. М. - 07,08 березня 2024 року.
Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.
Зміст заяви ОСОБА_1  про відвід суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, а переважно зводиться до незгоди заявника з постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року та процесуальними рішеннями суду в цій справі. Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 подавав раніше заяви про відвід колегії суддів частково з аналогічних підстав, які розглянуті ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2023 року, від 03 жовтня 2023 року та визнані необґрунтованими. Ухвалами Верховного Суду від 06 квітня 2023 року та від 09 жовтня 2023 року у задоволенні відповідних заяв ОСОБА_1 про відвід колегії суддів відмовлено.
Додаткові посилання заявника на те, що постанова від 23 лютого 2022 року прийнята не у цей день, а 04 квітня 2022 року - «заднім числом», є безпідставними, враховуючи також те, що заявник є фахівцем в галузі права (адвокатом) і має розуміти особливості розгляду та вирішення справ у письмовому провадженні.
Враховуючи необґрунтованість заявленого  ОСОБА_1 відводу суддів, питання про відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. 
Керуючись статтями 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М. визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І., Дундар І. О., Русинчука М. М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                   В. І. Крат
 
Судді                                                                             Д. А. Гудима
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук