ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 р.	Справа № 480/12735/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Токар  А.В., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 р. (постановлену суддею Осіпова О.О.)  за заявою       Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області           про відстрочення   виконання судового рішення у справі  № 480/12735/21 за позовом          ОСОБА_1  
          до         Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області                 
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 22.09.2021 р. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером: 5920681400:02:001:0544, площею 4,1461 га, як члену фермерського господарства у власність для ведення фермерського господарства; зобов`язати Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером: 5920681400:02:001:0544, площею 4,1461 га, як члену фермерського господарства у власність для ведення фермерського господарства.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 р. в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого  апеляційного адміністративного  суду  від 29.05.2023 р.:  апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено;  рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2022   р. по справі № 480/12735/21  скасовано; прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 22.09.2021 р. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради;  зобов`язано Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2021 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Миколаївська селищна рада Сумського району Сумської області звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду, в якій просила:  відстрочити до 15.11.2023 р. виконання Сумського окружного адміністративного  суду від 19.07.2022 р. у справі № 480/12735/21 у  частині зобов`язання Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області прийняти рішення, з урахуванням  вимог діючого законодавства, за результатами  повторного розгляду  заяви ОСОБА_1  про затвердження  проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення  фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення  комунальної  власності, розташованої за межами  населених пунктів  на території Миколаївської селищної ради Сумського  району Сумської області. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 р. заяву Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області задоволено, відстрочено  Миколаївській селищній раді Сумського району Сумської області  виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі 480/12735/21 за позовом   ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області  у частині зобов`язання ради повторно розглянути заяву  07.09.2021 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради, до завершення (скасування) воєнного стану в Україні.
Не погодившись  із ухвалою суду першої  інстанції, позивачка  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм  процесуального права, просила скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 р. та відмовити в задоволенні  заяви Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про відстрочення виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме:  Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
У судове засідання учасники справи своїх  представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.  
Згідно із ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове  засідання  всіх учасників справи, фіксування судового засідання  за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  не підлягають  задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи заяву  відповідача про відстрочення  виконання  судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що   запроваджений в Україні воєнний стан та заборона встановлена Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з  наступних підстав.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України,   за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно  із ч.ч. 3, 4  ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України,  підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також ураховує:  ступінь вини відповідача у виникненні спору;  щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;  стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що  підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк. У зв`язку з чим обов`язок доведення наявності цих обставин покладається на зобов`язану сторону (боржника).
Відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в обґрунтування  заяви про  відстрочення  виконання судового рішення зазначено, що у зв`язку із введенням на території України  воєнного стану  у відповідача  відсутні повноваження  для розгляду  питання щодо  безоплатної передачі  земельних ділянок комунальної власності в приватну власність. 
Суд апеляційної інстанції  зазначає, що  Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану” доповнено розділ Х Перехідних положень Земельного Кодексу України пунктом 27,  підпункт 5 якого передбачав, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:  безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації  забороняється.
Аналіз  вищевказаної норми законодавства, з урахуванням принципу розумності, вказує, що така заборона не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції   не погоджується з висновком суду  першої інстанції про  задоволення заяви Миколаївської селищної ради  про відстрочення   виконання рішення  в справі № 480/12735/21, оскільки спірні правовідносини виникли 22.09.2021 р., тобто, до введення  на території України воєнного  стану, у зв`язку з чим відсутні фактичні обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять виконання його неможливим  та  заявником не надано доказів, які б підтвердили  ускладнення або неможливість виконання судового рішення.
Відповідно до  п. 4 ч. 3 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 р. та прийняти постанову,  якою відмовити в задоволенні заяви Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про відстрочення виконання судового рішення у справі №   480/12735/21.
Керуючись ст. ст. 14, 242,  243,  250,  308, 317,    321,  322,  325,  328, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 р. по справі № 480/12735/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про відстрочення виконання судового рішення у справі №  480/12735/21.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  15.01.2024 року