ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2024 року
м. Київ
справа № 469/97/17
провадження № 51-3719км23
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2022 року та Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2023 року.
Зміст оскаржуваних судових рішень 
Заводський районний суд м. Миколаєва ухвалою від 21 грудня 2022 року повернув спільну заяву ОСОБА_6 і ОСОБА_7  про перегляд за виключними обставинами ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 лютого 2021 року на підставі ч. 3 ст. 464, п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
За ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 було залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Вимоги й узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення місцевого і апеляційного судів, уважаючи їх незаконними. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, касатор висловлює незгоду з мотивами, викладеними в  ухвалі районного суду, щодо необ`єктивності порушення строку звернення із заявою за виключними обставинами.
Зазначає, що Конституційний Суд України (далі - КСУ) у резолютивній частині рішення від 08 червня 2022 року, яке є підставою для перегляду ухвали за виключними обставинами,  вказав, що п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК втрачає чинність через 3 місяці з дня ухвалення цього рішення.
Враховуючи наведене, адвокат стверджує, що він звернувся в межах строку після набрання сили рішення КСУ, а саме 29 вересня 2022 року.
Більше того, ОСОБА_6 уважає, що ситуація з приводу строку звернення із заявою про перегляд ухвали за виключними обставинами була описана у самій заяві, що могло трактуватись судом як клопотання про поновлення строку звернення.
У свою чергу касатор посилається на те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення, допущені місцевим судом, та дійшов неправильного висновку про законність постановленого рішення.
Узагальнюючи доводи, адвокат указує, що ухвали судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам ст. 370 КПК через їх необґрунтованість і невмотивованість.
 
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення касаційної скарги, вважаючи безпідставною, і просила залишити скаргу без задоволення. 
Мотиви Суду
Положеннями ст. 370 КПК визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження та судових рішень, колегія суддів установила, що вони постановленні з дотриманням указаних приписів, зважаючи на таке.
Статтею 462 указаного Кодексу встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами (ч. 3 ст. 464 КПК).
Зокрема, п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК визначено, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Водночас згідно з п. 1 ч. 5 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення КСУ.
Як убачається зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин, рішення КСУ від 08 червня 2022 року, за яким визнано неконституційним положення п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК, було офіційно оприлюднено 05 липня 2022 року, а отже, з урахуванням приписів частин 3, 5 ст. 115 КПК, 04 серпня 2022 року, є останнім днем строку на звернення із заявою за виключними обставинами.
Беручи до уваги викладене, адвокат звернувся із заявою про перегляд судового рішення поза межами строків такого звернення, а саме 29 вересня 2022 року.
Колегія суддів погоджується з мотивами судів обох інстанцій, що кримінальним процесуальним законом чітко визначено, що обчислення строків на звернення із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку п. 1 ч. 5 ст. 461 КПК, відбувається з моменту офіційного оприлюднення тексту рішення КСУ. Будь-яких застережень або виключень обрахування відповідного строку положення цього Кодексу не містять.
При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що слід розмежовувати правову природу безпосереднього настання наслідків за рішенням КСУ і офіційного оприлюднення його тексту, оскільки у справі, яка є предметом розгляду, законодавець пов`язує початок обчислення строків саме з офіційним оприлюдненням тексу рішення КСУ.
Отже, аргументи адвоката ОСОБА_6 щодо обрахування строку на звернення із заявою про перегляд ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 лютого 2021 року за виключними обставинами з моменту визнання неконституційності  і втрати чинності п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК, а не з моменту офіційного оприлюднення рішення КСУ є необґрунтованими і суперечать точному змісту цього Кодексу.
Твердження адвоката, що у разі звернення із вказаною заявою раніше результатом розгляду була б відмова у її задоволенні, на переконання колегії суддів є припущенням, адже суд не був позбавлений повноважень зупинити розгляд заяви до остаточної втрати чинності відповідної норми.
Велика Палата Верховного Суду за подібних обставин вже застосувала аналогію права та зупиняла провадження у справі, оскільки була позбавлена можливості вирішити поставлене перед нею питання по суті з урахуванням Рішення КСУ в період збереження норми, яка була визнана неконституційною, формальної чинності (ухвала від 02 вересня 2020 року у справі № 0306/7567/12).
Самовільне трактування опису обставин, викладених по суті заяви як клопотання про поновлення строків на звернення із такою заявою, перебуває поза повноваженнями суду, з огляду на статті 22, 26 КПК.
Водночас істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би могли бути підставою для зміни або скасування судових рішень, колегія суддів не установила, неспростовних доводів протилежного касаційна скарга не містить, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2022 року та Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2023 року залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                              ОСОБА_3