ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" січня 2024 р.           Справа№ 911/1942/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Мальченко А.О. 
 
при секретарі судового засідання Мельничук О.С., 
представники сторін:
від прокуратури Холоденко А.С.
від позивача не з`явились,
від відповідача Клапчук Ф.П.,
розглядає апеляційну скаргу 
Київської обласної прокуратури 
на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 (повний текст ухвали складено 25.10.2023)
про призначення судової земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі
у справі № 911/1942/23 (суддя Антонова В.М.)
За позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави 
в особі Узинської міської ради          
до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Розаліївський"
про скасування рішення державного реєстратора, -
ВСТАНОВИВ:
У 2023 році Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Узинської міської ради звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Розаліївський" про:
-          скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 року за індексним номером 61129388 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3220485800:01:001:0086 за СВК "Розаліївський";
-          скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 року за індексним номером 61129911 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3220485800:01:001:0087 за СВК "Розаліївський";
-          скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 року за індексним номером 61129033 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3220485800:01:001:0088 за СВК "Розаліївський";
-          скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 року за індексним номером 61129603 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 3220485800:01:001:0085 за СВК "Розаліївський".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками проведено на підставі документів, з яких не можливо встановити, що земельні ділянки входять в межі земельних ділянок, які належать відповідачу на праві постійного користування на підставі державного акта на право постійного користування серії І-КВ № 001533.
19.09.2023 року від відповідача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи в справі №911/1942/23, в обґрунтування якої останній посилався на те, що згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21, земельні ділянки з кадастровими номерами: 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га; 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176; 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172, 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га не накладаються на земельну ділянку № 3 площею 220,6357 га та на земельну ділянку № 5 площею 24,1227 га, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 виданого відповідачу, а реєстрація права користування вказаними земельними ділянками відбулась на підставі зазначеного акта постійного користування, тому для повного і всебічного вирішення спору в даній справ необхідно встановити дійсне місце розмежування земельних ділянок в межах державного акта на право постійного користування на землю, що входить до предмета доказування в даній справі та потребує спеціальних знань, проведення судової земельно-технічної експертизи просить доручити експертам Київського науково-дослідному інституту судових експертиз.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Розаліївський" про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено в справі №911/1942/23 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для об`єктивного та правильного вирішення спору необхідно встановити обставини щодо накладання земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га; 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176; 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172, 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га на земельну ділянку № 3 площею 220,6357 га та на земельну ділянку № 5 площею 24,1227 га, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року та для вирішень таких питань, потрібні спеціальні знання.
Не погодившись із прийнятою ухвалою, Київська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до невідповідності висновків місцевого господарського суду її обставинам та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. Зокрема скаржник звертає увагу, що ним долучено до матеріалів справи висновок судової земельно-технічної експертизи від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21, проведений в рамках кримінального провадження №42021112030000330. На думку прокурора, відповідачем в даному випадку вживаються свідомі заходи, спрямовані на затягування судового процесу у справі, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами та безумовно йде в розріз із завданнями та основними засадами господарського судочинства, що визначені ст. 2 Господарського процесуального кодексу України. Отже, на думку скаржника, судом першої інстанції не було здійснено належної оцінки всіх наявних в матеріалах справи доказів.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп.
24.11.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Київської обласної прокуратури надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1942/23.
06.12.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/1942/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 та призначено розгляд справи на 10.01.2024 року.
В судовому засіданні 10.01.2024 року прокурор надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.
Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом      ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.            Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
В      ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
За змістом      ст. 228 Господарського процесуального кодексу України      суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи, про що суд постановляє ухвалу.
Отже, у розумінні наведених положень зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи є правом суду, а не його обов`язком. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмету доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.
Зупиняючи провадження у справі на підставі п.2 ч.1      ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд на виконання наведених положень законодавства та приписів      ст. 234 названого Кодексу повинен в обов`язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення, зазначити обставини справи, які підлягають з`ясуванню експертом, та викласти обґрунтування неможливості з`ясування цих обставин самим судом.
Як вже було зазначено, 19.09.2023 року відповідачем було клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи в справі №911/1942/23.
Вказане клопотання було обґрунтоване тим, що для повного і всебічного вирішення спору в даній справ необхідно встановити дійсне місце розмежування земельних ділянок в межах державного акта на право постійного користування на землю, що входить до предмета доказування в даній справі та потребує спеціальних знань, проведення судової земельно-технічної експертизи просить доручити експертам Київського науково-дослідному інституту судових експертиз.
Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи є вимога прокурора про скасування рішень державного реєстратора.
В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками проведено на підставі документів, з яких не можливо встановити, що земельні ділянки входять в межі земельних ділянок, які належать відповідачу на праві постійного користування на підставі державного акта на право постійного користування серії І-КВ № 001533.
Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що для об`єктивного та правильного вирішення спору необхідно встановити обставини щодо накладання земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га; 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176; 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172, 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га на земельну ділянку № 3 площею 220,6357 га та на земельну ділянку № 5 площею 24,1227 га, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року та для вирішень таких питань, потрібні спеціальні знання.
Окрім того, в ч.1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Отже, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 42021112030000330 від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21, у якому експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статями   384   та   385 Кримінального кодексу України. (т.1, а.с. 62-81).
Колегія суддів звертає увагу, що на вирішення судової експертизи у кримінальному провадженні № 42021112030000330 було поставлено наступні запитання:
1. Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га на земельні ділянки № 3 площею 220,6357 га та № 5 площею 24,1227 га, зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року? Якщо так, то вказати площу накладки.
2. Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га на земельні ділянки № 3 площею 220,6357 га та № 5 площею 24,1227 га, зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року? Якщо так, то вказати площу накладки.
3. Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176 га на земельні ділянки № 3 площею 220,6357 га та № 5 площею 24,1227 га, зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року? Якщо так, то вказати площу накладки.
4. Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172 га на земельні ділянки № 3 площею 220,6357 га та № 5 площею 24,1227 га, зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996 року? Якщо так, то вказати площу накладки.
Відповідно до вказаного висновку земельні ділянки з кадастровими номерами: 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га; 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176; 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172, 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га не накладаються на земельну ділянку № 3 площею 220,6357 га та земельну ділянку № 5 площею 24,1227 га, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 виданого відповідачу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної.
Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо.
Аналогічна позиція була неодноразово викладена Верховним Судом в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 27.06.2018 року у справі № 907/651/17, від 08.08.2018 року у справі № 907/679/17, від 11.03.2021 року у справі №923/188/20 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 918/204/18.
Також, у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 686/23256/16-ц зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону      висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати      оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.
Колегією суддів досліджено поданий прокурором висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 42021112030000330 від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21 та встановлено, що судовий експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Однак, колегія суддів зазначає, що в порушення вищенаведених правових норм, в ухвалі суду відсутнє обґрунтування щодо того, в чому полягає необхідність призначення судової експертизи, враховуючи наявний в матеріалах справи висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 42021112030000330 від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21.
Суд першої інстанції не зазначив в своїй ухвалі будь-яких обґрунтувань, яким нормам процесуального права для оцінки доказів не відповідає зазначений вище висновок.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 на вирішення якої поставоено наступні питання:
1) Чи накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами 3220485800:01:001:0086 площею 18,8243 га; 3220485800:01:001:0087 площею 25,9176; 3220485800:01:001:0088 площею 25,9172, 3220485800:01:001:0085 площею 18,8243 га на земельні ділянки № 3 площею 220,6357 га та № 5 площею 24,1227 га, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996?
Тобто, питання, які були предметом дослідження під час проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 42021112030000330 від 16.12.2022 року № 7304/7305/7306/7307/22-21, та питання, які суд першої інстанції поставив на вирішення експерта в оскаржуваній ухвалі є ідентичними.
Аналіз положень      ст. 228 Господарського процесуального кодексу України      дає можливість дійти до висновку, що правомірність зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України залежить від призначення судом судової експертизи за наявності   дійсної необхідності в її призначенні.
Однак за результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про необґрунтоване призначення у справі №911/1942/23 судової експертизи, що в свою чергу призвело до прийняття неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.
Можливість зупинення провадження у справі не повинна призводити до зменшення розумного строку розгляду справи (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі № 6-1957цс16).
Призначення судової експертизи як процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме      ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до ч.1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Так, відповідно до      ст. 9 Конституції України      чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"      суди застосовують при розгляді справ      Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод      та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
В п.п.2, 10 ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України      визначено як основні засади (принципи) господарського судочинства, в числі інших, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та розумність строків розгляду справи судом.
Наведеного місцевим господарським судом враховано не було, тому, необґрунтовано призначивши у розгляді даної конкретної справи судову експертизу та, як наслідок, зупинивши провадження у цій же справі, місцевий господарський суд порушив право позивача на розгляд справи упродовж розумного строку. (аналогічні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі №910/14822/17, від 19.04.2018 року у справі №910/25520/13, від 12.12.2018 року у справі №910/10572/17).
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтвердилися під час розгляду даної справи, що свідчить про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, невірне застосування норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України.      
В ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З урахуванням вищевикладених обставин справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 - скасуванню, а матеріали справи - переданню на розгляд до Господарського суду Київської області. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи. 
Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 277, 280 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.    Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 скасувати.

3. Справу №911/1942/23 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.01.2024 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                А.О. Мальченко