Номер провадження: 33/813/1995/23
Номер справи місцевого суду: 523/14510/23 
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:                                Громік Р.Д.
за участю секретаря:                                                Триколіч І.Б.,
за участі:
       адвоката                                                        Колесникової І.О.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:
З протоколу серії ААД №027417 від 25.07.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 25 липня 2023 року о 11 год. 20 хв., рухаючись в м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 20 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідність обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП..
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок в дохід держави
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що:
1) ОСОБА_1 не керував транспортним засобом;
2) ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду.
Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно до якої останній не притягався протягом року (а.с.1);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №027417 від 25.07.2023, в якому наведені обставини порушення п.2.5 «Правил дорожнього руху», (а.с.2);
- відеозаписом, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення;
- направленням на огляд в медичний заклад (а.с.3). 
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд звертає увагу на таке.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 тричі відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та в подальшому працівник поліції пояснив, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зафіксовано на 00:06:31 хв., 00:08:43 хв. та 00:08:47 хв (диск 1, назва файлу «ААД 027417 ОСОБА_1 ст.130 – 1of2.mp4»).
Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння підтверджується належними та допустимими доказами.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційних суд виходить з такого.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано на 00:00:50 -00:01:20 хв. (диск 1, назва файлу «0002022_00013420230709175733_0022.mp4»).
Таким чином, вищевказані факти дають можливість дійти висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів факту керування є безпідставними.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        Р.Д. Громік