У Х В А Л А
 
12 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 753/11012/23
провадження № 61-18128ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руденко Андрій Олександрович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі - продажу меблів від 01 грудня 2022 року, а також стягнення 23 679, 00 грн - основного боргу, та 210 979, 89 грн - пені.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.
У грудні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руденко А. О., засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 
частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, 
що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Предметом спору у справі, що переглядається є розірвання договору купівлі - продажу меблів від 01 грудня 2022 року, а також стягнення 23 679, 00 грн - основного боргу, та 210 979, 89 грн - пені.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Крім того, ціна позову ОСОБА_1 в частині вимог майнового характеру становить суму в розмірі 234 658,89 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн, з яких: 3 028,00 грн - прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2024 року, згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»).
Отже з урахуванням предмета спору, характеру правовідносин, складності справи, відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційній скарзі немає посилання на зазначені випадки.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руденко Андрій Олександрович, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від  31 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів. 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                       А. С. Олійник
 
                                                                                                      І. М. Фаловська