ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7494/22                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                       Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                   Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.
                    
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати у розмірі 1 413,00 крб за період роботи в зоні відчуження з 30.10.1986 по 30.11.1986 на підставі довідки про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, з урахуванням пільг по обчисленню середнього заробітку відповідно до ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2022;
- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 із заробітної плати у розмірі 1 413,00 крб за період роботи в зоні відчуження з 30.10.1986 по 30.11.1986 на підставі довідки про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, з урахуванням пільг по обчисленню середнього заробітку відповідно до ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2022;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити обчислення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із її збільшенням на 27% заробітку за 27 років понаднормового стажу відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, починаючи в порядку з 01.02.2022;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити обчислення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із її збільшенням на 27% заробітку за 27 років понаднормового стажу відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, починаючи з 01.02.2022;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9 118,81 грн, починаючи з 26.04.2021;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9 118,81 грн, починаючи з 26.04.2021.
Київський окружний адміністративний суд рішенням  від 29 серпня 2023 року позов задовольнив у повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні  позову у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що відсутні підстави для перерахування пенсії позивача із врахуванням пільг по обчисленню середнього заробітку відповідно до ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо інших позовних вимог апелянт зазначив, що своє право на призначення пенсії позивач вже використав, у зв`язку з чим у позивача має здійснюватися перехід з одного виду пенсії на інший, а не призначення знову. 
          Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач  перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.04.2021 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV.
Листом від 24.01.2022 №2600-0202-8/11913 відповідач повідомив позивача про те, що для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 5 426,60 грн. Підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії показника середньої заробітної плати за 2018 - 2020 роки відсутні.
01.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив: провести перерахунок та виплату пенсії Позивачу із заробітної плати 1 413,00 крб за роботу в зоні відчуження, згідно довідки про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, обчисливши розмір пенсії відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV; здійснити обчислення та виплату пенсії за віком із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, у відповідності до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991; провести перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки у розмірі 9 118,81 грн, починаючи з 26.04.2021.
Листом від 29.03.2022 №5642-4279/М-02/8-2600/22 відповідач повідомив позивача, що для врахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження 1 413,00 крб, за період із пенсійне 31.10.1986 по 30.11.1986, відсутні законні підстави. Крім того, у листі пенсійним орган зазначив, що здійснює позивачу доплату за понаднормовий стаж відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV. 
Не погоджуючись із вищевказаною відмовою пенсійного органу, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно абз.2 ч.13 Прикінцевих положень розділу XV Закону №1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про прокуратуру" та цього Закону, призначається одна пенсія за вибором особи. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України "Про прокуратуру", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Порядок фінансування пенсій, призначених відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлюється зазначеними законами.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати пенсію позивача із заробітної плати у розмірі 1 413,00 крб за період роботи в зоні відчуження з 30.10.1986 по 30.11.1986 на підставі довідки про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, з урахуванням пільг по обчисленню середнього заробітку відповідно до ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.02.2022, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII передбачено право осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а за змістом частини 3 цієї ж статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Згідно ст. 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
В свою чергу положеннями ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно статті 57 Закону №796-ХІІ обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.
Судом встановлено, що заробітна плата позивача в травні 1986 року становила 1 413,00 крб. Страховий стаж позивача на день звернення із заявою про перерахунок пенсії становить 47 років і 1 день. Середня місячна заробітна плата позивача в травні 1986 року складала 1 413,00 крб.
Показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати к 1986 році становив 179 крб.
Отже, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача складає Кз = 1 413/179 = 7,89385.
Вказані обставини підтверджуються довідкою про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, виданою АТП-09103 на підставі особового рахунку позивача за 1986 рік. 
Колегія суддів зазначає, що право вибору періоду, за який визначається заробіток при призначенні пенсії, закріплений також у нормах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, відповідно до якої за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Вказане право особи міститься також у частині 1 статті 40 Закону №1058, де вказано, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Враховуючи  наведені вище приписи законодавства, яким закріплено право особи на обрання періодів страхового стажу для обчислення пенсії, та спеціальної норми статті 57 Закону №796-ХІІ,  колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право  на перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за період роботи в зоні відчуження з 31.10.1986 по 30.11.1986 згідно довідки про заробітну плату №2-37 від 03.03.2008, відповідно до ч.1 ст.27 Закону України №1058-IV, починаючи з 01.02.2022 (дати подачі заяви про перерахунок пенсії).
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов?язання відповідача здійснити обчислення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із її збільшенням на 27% заробітку за 27 років понаднормового стажу відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, починаючи з 01.02.2022, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.
З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислена відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.03.2022 №5642-4279/M-02/8-2600/22 вбачається, що пенсійний орган здійснює позивачу доплату за понаднормовий стаж відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України №1058-IV. 
Відповідно до змісту п.13 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, чинній на дату звернення позивача із відповідною заявою до відповідача, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія за її вибором.
Слід зазначити, що позивач обрав умови, встановлені спеціальним законом -Законом №796-XII.
Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним або спеціальним законами.
Відповідно до п.2 ст.56 Закону №796-XII в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії за віком, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Редакція п. 2 ст. 56 Закону №796 станом на дату призначення позивачу пенсії по інвалідності встановлювала, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Відтак, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений спеціальним законом.
В даному випадку в порушення приписів норм п.2 ст.56 Закону №796, відповідачем не було здійснено збільшення пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, що не спростовано доводами апеляційної скарги.
Суд вважає, що до позивача підлягає застосуванню норма п.2 ст.56 Закону №796-XII, якою встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.
Отже, позивач має право на пільги щодо нарахування доплати за понаднормативний стаж визначені Законом № 796-ХІІ.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15 та від 20 вересня 2016 року у справі справа №21-1255а16, а також в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №560/675/17 (К/9901/684/17), від 05.09.2018 справа № 708/818/17, від 10.08.2020 у справі №339/8/17.
З огляду на викладені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити обчислення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із її збільшенням на 27% заробітку за 27 років понаднормового стажу відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, починаючи з 01.02.2022.
Щодо позовних вимог про зобов?язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9 118,81 грн, починаючи з 26.04.2021, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2003 позивачу було призначено пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, передбаченого Закону України №796-XII, розмір якої обчислений відповідно до Закону України №1788-XII. 
З 22.04.2009 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (надалі - Закон України №3723-XII).
В подальшому згідно поданої заяви від 26.04.2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV.
Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даній справі позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України №3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України №1058-IV позивач звернувся вперше, а тому при обчисленні пенсії за віком в Україні відповідно до вказаного Закону слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки, що становить 9 118,81 грн, починаючи з 26.04.2021.
Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає, а доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.          
          
          Головуючий суддя:                                                                 Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Є.О.Сорочко

                                                                                                    А.Ю. Коротких