ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/2657/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року (суддя Момонт Г.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, в якому просив:
визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо відмови у виплаті заборгованості по пенсії, яка виникла після перерахунку за рішенням суду в розмірі 256 196,35 грн;
зобов`язати Пенсійного фонду України виплатити заборгованість по пенсії, яка виникла після перерахунку за рішенням суду в розмірі 256 196,35 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На виконання рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 р. у справі №340/2802/21 та від 31.03.2022 у справі №340/1236/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено перерахунок пенсії та нарахована загальна сума заборгованості, яка становить 256 196,35 грн, що підтверджується копіями розрахунків. З 01.04.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020  №1279 «Деякі питання організації виплат пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету входять асигнування державного бюджету у плановому періоді серед іншого на: виплату військових пенсій, погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Оскільки позивачу не виплачують нараховану заборгованість, він звернувся до Пенсійного фонду України, але йому було відмовлено у даній виплаті, що підтверджується листом від 14.04.2023 №1464617382/М-03/8-2800/23. Позивач вважає відмову протиправною.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з  апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник вказує, згідно рішення суду від 30 червня 2021 року по справі № 340/2802/21 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату мені пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27 квітня 2021 року №8081 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум. В результаті даного перерахунку у Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області виникла заборгованість яка не виплачується і по теперішній час. В зв`язку з невиконанням рішення суду позивач звернувся про встановлення судового контролю. Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року встановлено судовий контроль по виконанню рішення, але звіт по виконанню переносився неодноразово, на даний час рушення так і не виконано так як Управління посилається на постанову Кабінету міністрів України від 16.12.2020 року №1279 «Деякі питання організації виплат пенсій та грошової допомоги» яка набрала чинності з 01.04.2021 року, якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банка, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596.
Відповідач не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Судом встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, яка виплачується згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №340/2802/21 адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27 квітня 2021 року №8081; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27 квітня 2021 року №8081 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум (а.с.34-37).
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №340/2802/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27 квітня 2021 року №8081, при цьому сума доплати склала 175 722,00 грн (а.с.9).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №340/1236/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 86% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27.04.2021 №8081; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27.04.2021 року №8081, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії в 86% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.38-40).
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №340/1236/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019  на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» про розмір грошового забезпечення від 27 квітня 2021 року №8081, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії в 86% сум грошового забезпечення, при цьому сума доплати склала 77 703,95 грн (а.с.8).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 08.04.2023 (а.с.9), Пенсійний фонд України повідомив, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №340/2802/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про грошове забезпечення від 27.04.2021 №8081, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області», та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 Виплатою пенсії в перерахованому розмірі забезпечено з грудня 2021 року. З 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022  №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення її розміру на коефіцієнт 1,14. В подальшому, Головним управлінням на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №340/1236/22 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі Довідки виходячи з розміру 86% суми грошового забезпечення та нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 Пенсією в розмірі, визначеному на виконання рішення суду у справі №340/1236/22, забезпечено з листопада 2022 року. З 01.01.2023 на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення її розміру на коефіцієнт 1,197. Щодо виплати заборгованості пенсії, нарахованої на виконання рішень суду зазначено, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ним законної сили. Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень. Здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2022 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 року №1167, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн. грн, які у грудні 2022 року використані в повному обсязі та профінансовано виплату заборгованості по рішеннях суду, які набрали законної сили у період по 08.07.2020 (а.с.10-11).
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо не виплати заборгованості, позивач оскаржив такі дії відповідача   до   суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону №2262.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262 пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частиною першою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За правилами частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За змістом п.9 частини п`ятої статті160 КАС України у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Враховуючи викладене, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених право осіб у сфері публічно-правових відносин. При цьому обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням.
У постанові від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а (провадження №К/9901/55094/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Верховний Суд у постанові від 12.05.2021 у справі №640/11938/20 (провадження №К/9901/8532/21) вказав на те, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даній справі спірним є питання, пов`язане з невиплатою позивачу пенсії, перерахованої на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №340/2802/21 та від 31.03.2022 у справі №340/1236/22.
Судом першої інстанції у своєму рішенні обґрунтовано зазначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, врегульовані статтями 370-383 КАС України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.
Враховуючи викладене, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Таким чином, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.
Суд зазначає, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст.382, ст.383), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
На підставі вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду     від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 03.04.2019 у справі №820/4261/18,  від 09.07.2019 у справі №826/17587/18, від 31.07.2019 у справі №803/688/18,    від 23.07.2020 у справі №661/89/17, від 24.07.2020 у справі №501/2172/15-а, Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а.
При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019  у справі №816/2016/17, а також у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.
Колегія судів, зазначає, що суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку, що позовна заява у справі фактично спрямована на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №340/2802/21 та від 31.03.2022 у справі №340/1236/22, які набрали законної сили, шляхом зміни способу і порядку його виконання, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко