Дата документу 06.03.2024 Справа № 334/9975/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №334/9975/23                Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю. 
Провадження №22-ц/807/662/24                Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 березня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участі секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,  Камалової В.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно розпорядження Запорізького міського голови №І000к/тр від 24 травня 2018 року, була призначена на посаду головного лікаря комунального закладу «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5». Строк призначення було визначено з 25 травня 2018 по 25 травня 2021 року. Згодом, згідно розпорядження Запорізького міського голови № 991 к/тр від 25 травня 2021 року строк призначення на посаду було подовжено, укладено додаткову угоду до контракту, якою визначено строк повноважень - до 24 травня 2024 року. На цій посаді позивачка працює і на даний час.

Розпорядженням №121 к/тм від 02 жовтня 2023 року секретаря міської ради Куртєва А.В., який здійснює повноваження міського голови до моменту початку повноважень Запорізького міського голови, ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обов`язків, передбачених пунктами 7.2, 7.7. статуту КНП «ЗЦПМСД № 5» та пунктами 2, 5, 6, 22 контракту від 24 травня 2018 року.
Із зазначеним розпорядженням ОСОБА_1 не погоджується, вважаючи це розпорядження протиправним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесене всупереч вимог статей 147, 148, 149 КЗпП України. Будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, свої обов`язки вона виконувала сумлінно, а оголошення догани не має законного підґрунтя. Посилаючись на порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення позивач вважає свої вимоги правомірними.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Запорізького міського голови №121 к/тм від 02 жовтня 2023 року про застосування до директора комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Запорізької міської ради ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення їй догани. А також сягнути з Запорізької міської ради понесені на момент розгляду справи судові витрати у вигляді судового збору.
Рішенням Ленінського районного суду Запорізької області від 11 січня 2024 року позов  ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним наказ та скасовано розпорядження Запорізького міського голови №121 к/тм від 02 жовтня 2023 року про застосування директора Комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Запорізької міської ради  ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення їй догани.
Стягнуто з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Запорізька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування  судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ленінського районного суду Запорізької області від 11 січня 2024 року у справі № 335/3155/23 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 

Узагальненими доводами  апеляційної скарги  є те,  що суд першої інстанції  неповно з`ясував обставини справи та дійшов невірних висновків щодо не зазначення в оскаржуваному розпорядженні дисциплінарного проступку, який вчинив позивач. Обов`язки ОСОБА_1 визначені контрактом з головним лікарем комунального закладу «Запорізький Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» від 24 травня 2018 року, з додатковою угодою до контракту від 25 травня 2021 року. Суд не врахував, що ОСОБА_1 як керівник КНП «ЗЦПМСД №5», де знаходиться захисна споруда №2977, допустила дисциплінарний проступок, який полягав у допущені неготовності захисної споруди цивільного захисту до використання за призначенням, оскільки загальний висновок про стан готовності захисної споруди станом на 09 лютого 2021 року оцінюється як не готове до використання за призначенням, надано відповідні рекомендації. З аналізу переліку заходів рекомендацій вбачається, що їх реалізація не потребує значного обсягу коштів та може бути виконана за рахунок власних коштів підприємства. Разом з тим, суд першої інстанції опосередковано погодився з позицією відповідача, щодо наявності у позивачки обов`язку в утриманні захисної споруди в належному стані. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що з дати прийняття сховища на баланс підприємства та первинного встановлення його неготовності до використання за призначенням, позивачкою вживались будь-які дієві заходи, спрямовані на проведення поступових робіт із приведення укриття до належного стану. Вказує, що аналіз матеріалів справи та наданих суду доказів не дає можливості зробити висновок про доведеність позивачем факту протиправної/неправомірної поведінки з боку відповідача. Суд помилково не врахував, що встановлений ст. 148 КЗпП України строк для застосування дисциплінарного стягнення відповідачем було дотримано, а вимоги чинного законодавства порушені не були із урахуванням того, що початок перебігу строку притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності треба відлічувати від 18 серпня 2023 року, оскільки датою виявлення порушень з боку позивача роботодавцем є 17 серпня 2023 року, яка є датою ознайомлення секретарем ЗМР з пропозиціями відображені у листі-пропозиціях Департаменту правового забезпечення ЗМР від 16 серпня 2023 року №01/02-11/1724 з викладеними порушеннями. Проте, згідно з розпорядження міського голови від 15 серпня 2023 року №2540 к/тр «Про відпустку ОСОБА_1 та покладення обов`язків», позивачка перебувала у відпустці з 18.08.2023 року по 01.09.2023 року, а тому, початком перебігу строку притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відповідно до положень ст.148 КЗпП України, слід вважати саме з 02 вересня 2023 року, а розпорядження міського голови №121к/тм «Про оголошення догани» винесено 02 жовтня 2023 року, що свідчить про дотримання місячного терміну для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Діденко О.В. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оголошення догани ОСОБА_1  проведене з порушенням вимог закону, оскільки в оскаржуваному розпорядженні Запорізького міського голови від 02 жовтня 2023 року №121к/тм про застосування до директора КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ЗМР ОСОБА_1  дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення їй догани, не зазначено дисциплінарного проступку, який вчинила позивач. Напроти, з матеріалів справи вбачається вчинення ОСОБА_1   всіх можливих дієвих заходів для приведення захисної споруди цивільного захисту № 29773 у готовності до використання за призначенням. Саме нездійснення відповідачем належних дій  (невиконання рішень Запорізької міської ради щодо здійснення фінансування, ігнорування численних запитів закладу стосовно виділення коштів, здійснення самостійних дій закладу, направлених на відновлення можливості використання захисної споруди) свідчать про відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку. Таким чином,  роботодавець не довів законність виданого ним розпорядження про накладення на працівника дисциплінарного стягнення. Суд також прийшов до висновку, що дисциплінарне стягнення накладено поза межами місячного строку з дня виявлення проступку встановленого ст. 148 КЗпП України, пов`язуючи початок перебігу строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності з дня складання акту перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у м. Запоріжжі, а саме з 27 липня 2023 року, тому розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного. 

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Запорізького міського голови Буряк В.В. № І000к/тр від 24 травня 2018 року, ОСОБА_1 була призначена на посаду головного лікаря комунального закладу «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» строком з 25 травня 2018 року по 25 травня 2021 року, уклавши з нею контракт (а.с.7). 

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови Буряк В.В. № 991 к/тр від 25 травня 2021 року «Про внесення змін до контракту від 24.05.2018 з директором комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5», строк призначення на посаду було продовжено, укладено додаткову угоду до контракту, якою визначено строк повноважень ОСОБА_1 на посаду головного лікаря до 24 травня 2923 року. На цій посаді позивачка працює на даний час. 
Відповідно до Акту перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя від 27 липня 2023 року, складеним комісією у складі посадових осіб Запорізької міської ради за розпорядженням Запорізького міського голови №176р від 10 липня 2023 року «Про проведення перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпеченням готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжі», комісія прийшла до загального висновку, що проаналізувавши акти оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту комунальної форми власності, балансоутримувачами яких є комунальні підприємства, свідчать про те, що продовж тривалого часу захисні споруди цивільного захисту продовжують бути неготовими до використання за призначенням або обмежено готовими до використання за призначенням. При цьому, актами оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту лише констатується не відповідність захисної споруди вимогам встановленим наказом МВС України від 09.07.2018 № 579, із року в рік надаються тотожні рекомендації щодо приведення захисної споруди у готовності до використання за призначенням, однак такі рекомендації не виконуються протягом тривалого часу. Отже комісія прийшла до висновку, що з урахуванням введення на території України воєнного стану, а також з урахуванням того, що місто Запоріжжя знаходиться на близькій відстані від зони бойових дій та від Запорізької АЕС, то всі захисні споруди цивільного захисту, повинні безумовно перебувати у стані придатному для їх використання за цільовим призначенням. Комісія також дійшла висновку, що для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачами не вживались дієві та достатні заходи, не виконувались посадові обов`язки, визначені Положеннями про департамент, посадовими інструкціями, статутами та контрактами, не дотримуються норми чинного законодавства України, в їх діях є ознаки вчинення дисциплінарного проступку. Виявлені комісією та викладені в акті факти порушення норм чинного законодавства свідчать про неналежне виконання посадовими особами та керівниками комунального підприємства одного із основних обов`язків, а саме, обов`язку щодо здійснення поточного керівництва та контролю за діяльністю підприємства (департаменту), яке ними очолюється, забезпечення його діяльності відповідно до чинного законодавства України. З урахуванням виявлених недоліків захисна споруда цивільного захисту № 29773 у 2021 та 2023 роках була оцінена як не готова. При цьому, жодних дій на приведення у готовність захисної споруди цивільного захисту № 29773 вжито не було. Розділом 4 пунктом 4.3 Комісія рекомендувала за порушення вимог законодавства щодо приведення захисних споруд цивільного захисту у готовність до використання за призначенням, в т. ч. наказу МВС України від 09.07.2018 року № 579 про затвердження вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, 15,16 статті 32, ч. 7, 8 ст. 32 КЦЗ України, Постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року № 138 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного стану», неналежне виконання директором КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» ОСОБА_1 посадових обов`язків, передбачених пунктами 5,9, 7.3, 7.7 , Статуту КНП « Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5»пунктами 2, 5,6, 22 контракту від 24.05.2018, застосувати до директора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення-оголошення догани (а.с. 93 -95, а.с. 106- 108). 

Відповідно до листа директора департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради Денщік М. від 01 серпня 2023 року вих. №01/02-11/1668 адресованого директору КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Міхантьєвій Г.В. на виконання доручення секретаря Запорізької міської ради Куртєва А.В. запропоновано ОСОБА_2 в строк до 17.00 години 03 серпня 2023 надати письмові пояснення з приводу порушень виявлених та викладених в акті перевірки щодо встановлення кола осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя від 27 серпня 2023 року. Пояснення на ім`я секретаря ЗМР надати в електронному вигляді на пошту департаменту та в оригіналі (а.с.16).

Відповідно до письмових пояснень директора КНП «ЗЦПМСД №5» Міхантьєвої Г.В. від 03 серпня 2023 року №01-13/1975, адресованих секретарю ЗМР Куртєву А.В., надано пояснення на вимогу (лист вих.№01/02-11/1668 від 01 серпня 2023 року) стосовно забезпечення готовності споруди цивільного захисту – сховища №29773, яке перебуває на балансі закладу. Зі змісту якого вбачається, що КНП «ЗЦПМСД №5» є комунальним унітарним некомерційним підприємством що надає медичну допомогу населенню в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та статутом підприємства, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Засновником і власником підприємства є територіальна громада місті Запоріжжя в особі ЗМР. Підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є власністю територіальної громади міста Запоріжжя, на праві оперативного управління (п.1.1,1.4,4.2 Статуту). З 2015-2016 роки ЗМР приймала рішення про проведення капітального ремонту (термодернізації) будівлі підприємства, яке є неприбутковою організацією, де знаходиться захисна споруда №29773 за рахунок бюджетних коштів, однак рішення жодного разу реалізовано не було (а.с.17-18). Даний лист було направлено ОСОБА_1 на електронну адресу Департаменту правового забезпечення ЗМР (reception.legal@zp.gov.ua) (а.с.19).

Відповідно до Пропозицій про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ОСОБА_1 від 16 серпня 2023 року за вих. №01/07-11/1724, директор Департаменту ОСОБА_3 рекомендував секретарю Запорізької міської ради ОСОБА_4 за порушення вимог законодавства щодо приведення захисних споруд цивільного захисту у готовність до використання за призначенням, застосувати до директора КНП «ЗЦПМСД №5» ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення – оголошення догани (а.с.123-128). 

Відповідно до Розпорядження Запорізького міського голови №121 к/тм від 02 жовтня 2023 року, підписаного секретарем міської ради Куртєвим А.В., який здійснює повноваження міського голови до моменту початку повноважень Запорізького міського голови у зв`язку з підтвердженням в ході комісійної перевірки фактів неготовності/ обмеженої готовності захисної споруди цивільного захисту до використання за призначенням є порушенням обов`язку балансоутримувача захисних споруд, вимог законодавства щодо приведення захисних споруд цивільного захисту у готовність до використання за призначенням, в т. ч. ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, наказу МВС України від 09.07.2018 № 579 «Про зватвердження вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 « Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту», що є порушенням пунктів 5.9, 6.3.1 статуту КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» та неналежним виконанням директором ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків передбачених пунктами 7.2, 7.7 статуту КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» та пунктами 2,5,6, 22 контракту від 24 травня 2018 року до останньої було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення їй догани (а.с.15).

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 15 серпня 2023 року №2540 к/тр підписаного секретарем міської ради Куртєвим А. В, з 18.08.2023 по 01.09.2023 ОСОБА_1 перебувала у відпустці (а.с.108).

        Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догану.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку).

Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Така процедура є однією з гарантій недопущення безпідставного притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Проте, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. 

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17. До наведених висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 25.10.2022 у справі № 487/1491/21.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

          Згідно статті 3 Закону України "Про оборону України" підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Пунктом 11 частини першої статті 18 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб`єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності.

Частиною першою статті 20 вищевказаного Кодексу визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 КЦЗ України встановлено, що до захисних споруд цивільного захисту належать протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (частина восьма статті 32 КЦЗ України).

Згідно з абз. 1 п. 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 N 138 (далі - Порядок N 138), утримання фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі (абзац другий пункту 3 Порядку N 138).

Відповідно до абз. 1 п. 10 Порядку N 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Згідно з пунктом 11 Порядку N 138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Пунктом 1 Розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 N 579 (далі - Вимоги N 579), встановлено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Згідно пункту 3 розділу І Вимог N 579, фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема швидкоспоруджуваних, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі - споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.

Пунктами 1 і 2 розділу II Вимог N 579 встановлено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Під час експлуатації захисних споруд не допускається виконання заходів, що знижують їх захисні властивості, надійність та безпеку.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 7 розділу II Вимог N 579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог N 579).

Для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд (підпункт 1 пункту 2 розділу VI Вимог N 579).

Отже, власник протирадіаційного укриття або юридична особа, яка утримує його на балансі, зобов`язаний забезпечити утримання захисної споруди у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимог N 579.

Згідно інформації Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради від 08.04.2022 за N 158/03-02 встановлено, що у АДРЕСА_1 , розташована захисна споруда цивільного захисту (сховище) N 29773, балансоутримувачем якого на теперішній час є КНП "Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги N 5", що підтверджується Переліком захисних споруд цивільного захисту (сховища та протирадіаційні укриття), які обліковуються в управлінні та розташовані на території Дніпровського та Хортицького районів міста Запоріжжя, та технічним паспортом захисної споруди (цивільної оборони) сховища N 29773 від 04.10.2011, інвентаризаційна справа N 203976.

Захисна споруда (сховище) N 29773 обліковується на балансі КНП "Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги N 5" разом з будівлею за одним інвентарним N 10310001.

Розпорядженням Запорізького міського голови від 06.05.2020 за N 120р, затверджено зміни до статуту КНП "Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги N 5" Запорізької міської ради.

Згідно із п. 1.1, п. 2.2 Статуту, КНП "Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги N 5", затверджений рішенням міської ради від 17.03.2023 № 30 (надалі - Статут)) є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу населенню в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Місцем знаходження КНП "Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги N 5" є м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва, 25.

Відповідно до п. 4.1, 1.5, 1.9, 5.1 Статуту « Засновником і власником підприємства є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, органом управління майном підприємства є виконавчий комітет Запорізької міської ради, підприємство є юридичною особою згідно з чинним законодавством України, володіє відокремленим майном, як передано йому в оперативне управління, має самостійний баланс». 
Відповідно до п. 4.2 Статуту Підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є власністю територіальної громади міста Запоріжжя, на праві оперативного управління. Підприємство володіє, користується комунальним майном та розпоряджається майном згідно з його призначенням та видами діяльності, здійснює придбання майна, орендує та відчужує комунальне майно за згодою Власника у встановленому законом порядку ( п. 4.7).

Підприємство зобов`язано забезпечити збереження майна, переданого йому Власником, і використовувати зазначене майно відповідно до його цільового призначення (п. 5.9). Підприємство має право здійснювати будівництво, реконструкцію, капітальний та поточний ремонт основних фондів у визначеному законодавством порядку ( п. 6.1.5).

Відповідно до п. 7.1 Статуту управління Підприємством від імені територіальної громади міста Запоріжжя здійснюється Власником, Органом управління майном згідно даного Статуту з рахуванням інтересів трудового колективу, закріплених в Колективному договорі, Поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює директор Підприємства, який призначається на посаду і звільняється відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством (п. 7.2).

За положеннями п. 7.3 Статуту до компетенції Власника належить здійснення контролю за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади міста Запоріжжя або спільною власністю (територіальних громад) та закріплене за Підприємством на праві оперативного управління.

Підприємство підпорядковується Органу управління майном, який визначається рішенням Власника (п. 7.4). До компетенції Органу управління майном належить здійснення контролю за ефективним використанням та збереження майна і коштів Підприємства, виявляє майно, яке тимчасово не використовується, та внесення пропозицій щодо умов його подальшого використання (п. 7.5).

Підприємство очолює директор, який призначається на посаду і звільняється відповідно до порядку, визначного чинним законодавством (п. 7.6).

Відповідно до п. 7.7 Статуту директор Підприємства несе відповідальність за використання наданого на праві оперативного управління Підприємству майна територіальної громади м. Запоріжжя; користується правом розпорядження майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту; забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством на праві оперативного управління майна: компетенція, права та обов`язки і відповідальність директора визначаються цим Статутом і контрактом.

Відповідно до п. 10 Статуту директор підзвітний органу управління майном та Власнику і організує виконання його рішень.

Відповідно до п. 2 Контракту укладеного з ОСОБА_1 керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію комунального закладу охорони здоров`я здійснювати поточне управління ( керівництво) закладом, забезпечувати його діяльність відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров`я України, рішеннями Запорізької міської ради та розпорядженнями міського голови, чинного законодавства України та власного статуту. Здійснювати раціональне використання та збереження закріпленого за закладом майна. Відповідно до п. 5 Контракту керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво закладом, організовує його господарську, лікувально-профілактичну, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання закладом завдань, передбачених законодавством, статутом закладу і цим контрактом.

Обов`язки керівника закладу передбачені п. 6 Контракту відповідно до якого Керівник зобов`язується забезпечувати раціональне та ефективне використання та збереження закріпленого за установою майна з метою належного виконання установою покладених на нього завдань, задоволення соціально-побутових потреб працівників установи; своєчасно і в повному обсязі виконувати нормативно-правові і розпорядчі акти Органу управління майном, видані відповідно до законодавства.

У разі невиконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим контрактом ( п. 19). Керівник несе відповідальність за невиконання статутних завдань закладу і умов цього контракту з вини керівника ( п. 22).

Отже, вищевказаними актами законодавства України ( Кодекс цивільного захисту України, Постанова Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138, Наказ Міністерства внутрішніх справ України № 579, Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022) та правовими документами (статут та Контракт) встановлено обов`язки як бвалансоуримувача захисної споруди цивільного захисту, так і керівника підприємства, яке є балансоутримувачем сховища, зокрема щодо раціонального використання та збереження майна, яке перебуває на його балансі.

Актом перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у м. Запоріжжя від 27.07.2023 № 176 встановлено, що 09.02.2021 проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту за адресою: АДРЕСА_1 ( обліковий номер № 29773), про що складено відповідний акт. Загальний висновок про стан готовності споруди станом на 09.02.2021 оцінюється як не готове до використання за призначенням.

Одночасно із складанням акту, були надані рекомендації щодо приведення захисної споруди у належний стан, серед яких:
1.Замінити гумові прокладки дверей і ставень сховища (Розділ 111 глава 2 п. "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
2.Обслужити систему вентиляції захисної споруди (Розділ 11 глава 4 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
3.Обладнати захисну споруду цивільного захисту системою пожежної автоматики і сигналізацією (Розділ 111 глава 5 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
4.Провести перевірку на герметичність сховище (Розділ III глави 3 п. п. 1,2 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
5.Обладнати сховище системою внутрішнього протипожежного водопостачання (Розділ II глава 5 п. 3 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних спору; цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
6.Пофарбувати трубопроводи в колір залежно від виду системи (опалення-коричневий, водопостачання - зелений, каналізація та електропроводка (у трубах) - чорний) (Розділ II глава 13 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
7.Забезпечити захисну споруду цивільного захисту необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю (Розділ II глави 1 п. 6 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисний споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
8.Провести щорічну перевірку на герметичність сховища (згідно довідки про перевірку герметичності сховища) (Розділ III глава 9 п. п. 1,2 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
9.Провести перевірку та обслуговування противибухових пристроїв з відповідними записами у журналі перевірки стану готовності захисної споруди (Розділ III глава 9 п. 4 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
10.Провести щорічну перевірку та обслуговування баків (ємностей) для питної води записи у журналі перевірки сховища (протирадіаційного укриття, журналі перевірки стану захисної споруди) (Розділ II глава 6 п. п. 1-3 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
11.Забезпечити захисну споруду (у разі розміщення в ній пункту управління) системами зв`язку і оповіщення (Розділ III глава 7 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).
12.Зашпарувати в огороджувальних конструкціях (перекриття, стіни, підлога) тріщини, у тому числі незначні (Розділ III глава 3 п. 2 "Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за N 579).

07.09.2022 проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Загальний висновок про стан готовності захисної споруди станом на 07.09.22 оцінюється як не готове. Відповідно до спеціального висновку, захисна споруда підлягає капітальному ремонту. Надані рекомендації щодо приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням - провести капітальний ремонт споруди; ремонт підлоги, штукатурка, фарбування стін, заміна електрообладнання, заміна ємностей для води та інше.

За позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Комунального некомерційного підприємства « Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5», третя особа на стороні відповідача – Запорізька міська рада (справа № 280/281/13) було прийнято рішення Запорізького окружного адміністративного суду, яким позов було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» щодо невжиття заходів щодо приведення захисних споруд цивільного захисту – сховища № 29773, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у стан готовності. Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» привести у стан готовності вищезазначене сховище, з метою використання її за призначенням у відповідності до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Цим судовим рішенням установлено, що саме Комунальне некомерційне підприємство «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5», зобов`язаний забезпечувати протирадіаційне укриття № 29773 у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням згідно з Вимогами № 579.

Зазначене рішення набрало законної сили.

20.07.2023 року проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Загальний висновок про стан готовності захисної споруди станом на 20.07.2023 оцінюється як обмежено готове. Відповідно до спеціального висновку, захисна споруда підлягає капітальному ремонту. Надано рекомендації щодо приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням – провести капітальний ремонт споруди: ремонт підлоги, штукатурка, фарбування стін, заміна електрообладнання, заміна ємностей для води, вентиляційне обладнання та інше. Щодо подальшого використання захисної споруди надано пропозиції про проведення капітального ремонту з розробкою проектно-кошторисної документації.

Таким чином, з урахуванням виявлених недоліків захисна споруда цивільного захисту № 29773 у 2021 та 2022 роках була оцінена як не готова. У той же час, при тих же виявлених недоліках у 2023 році зазначена споруда, з невідомих причин, вже була оцінена як обмежено готова. При цьому, жодних дій на приведення у готовність захисної споруди вжито не було.

В пункті 3.1 Акту комісія проаналізувавши акти оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту за 2021-2023 захисних споруд цивільного захисту комунальної форми власності, балансоутримувачами яких є комунальні підприємства, свідчать про те, що продовж тривалого часу захисні споруди цивільного захисту продовжують бути неготовими до використання за призначенням або обмежено готовими до використання за призначенням. При цьому, актами оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту лише констатується не відповідність захисної споруди вимогам встановленим наказом МВС України від 09.07.2018 № 579, із року в рік надаються тотожні рекомендації щодо приведення захисної споруди у готовності до використання за призначенням, однак такі рекомендації не виконуються протягом тривалого час. Також встановлено, що деякими балансоутримувачами в порушення вимог наказу МВС України від 09.07.2018 № 579 не проводилась щороку оцінка стану готовності захисних споруд. Отже, комісія прийшла до висновку, що з урахуванням введення на території України воєнного стану, а також з урахуванням того, що місто Запоріжжя знаходиться на близькій відстані від зони активних бойових дій та від Запорізької АЕС, то всі захисні споруди цивільного захисту, повинні безумовно перебувати у стані придатному для їх використання за цільовим призначенням. Комісія також дійшла висновку, що для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачами не вживались дієві та достатні заходи.

Таким чином, наведена вище інформація , враховуючи факт перебування позивача на посаді директора підприємства з 25.05.2018, свідчить про бездіяльність позивача у питанні приведення захисної споруди цивільного стану № 29773 у стан готовності до використання за призначенням, оскільки за майже 5 років з його боку не вживалися дієві заходи капітального ремонту сховища.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2023 у справі № 280/281\23, яке набрало законної сили було визнано протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 52», директором якого є Міхантьєва Г.В., щодо невжиття заходів щодо приведення захисних споруд цивільного захисту – сховища № 29773, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . у стан готовності, та зобов`язано саме це підприємство привести у стан готовності вищезазначеної захисної споруди, з метою використання її за призначенням у відповідності до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018, а не його власника 

Водночас, суд першої інстанції посилаючись на численні рішення Запорізької міської ради про виділення коштів на термомодернізацію будівлі КНП «ЗЦПМСД № 5» де знаходиться захисна споруда № 29773, дійшов хибного висновку, що позивачка обгрунтовано очікувала на приведення захисної споруди до неналежного стану разом з проведення ремонту, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується, що проектно-кошторисною документацією на проведення терм модернізації будівлі КНП «ЗЦПМСД № 5», де знаходиться захисна споруда № 2977, передбачені заходи, які перелічені в акті від 09.02.2021 про надання рекомендації щодо приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням.

Відповідно до положень Розділу 6 Статуту Підприємство має право, зокрема, планувати, самостійно організовувати і здійснювати свою статутну діяльність, визначати основні напрямки свого розвитку відповідно до своїх повноважень і цілей, у тому числі спрямовувати отримані від господарської діяльності кошти на утримання Підприємства та його матеріально-технічне забезпечення, укладати господарські угоди з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності.

Позивачкою не надано жодних підтверджень щодо належності, обгрунтованості та доцільності виділення зазначених у її поясненнях сум на ремонт сховища з відповідними експертними висновками у порядку, визначеному чинним законодавством України, як і не надано відомостей щодо подання підприємством відповідних, належним чином складених бюджетних запитів в межах повноважень на виділення коштів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 

Водночас, ОСОБА_1 не надала належних та достовірних доказів на підтвердження того, що в продовж майже 5 років у підприємства, яке вона очолює не було коштів для приведення у стан готовності до використання за призначенням сховища, або вчинення нею дієвих заходів на ремонт сховища, що свідчить про її протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів щодо приведення захисних споруд цивільного захисту сховища № 29773, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у стан готовності.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2023 року у справі № 757/28231/13-ц. провадження № 61-2616 св19 зазначено, що належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими вказаними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю або частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не виконав свій процесуальний обов`язок дослідити всі надані сторонами докази, що мають значення для справи. 
         
З огляду на зазначене, врахувавши фактичні обставини справи, вимога закону, надавши належну оцінку всім доказам у справі, колегія суддів приходить до висновку, що обов`язок в утриманні захисної споруди в належному стані покладається законом на балансоутримувача, який зобов`язаний забезпечити утримання захисної споруди у стані готовності до використання за призначенням, що доводить наявність складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи, на балансі, якої перебуває така споруду, яка не вчинила всіх дієвих заходів для приведення захисної споруди у готовності до використання за призначенням, тобто позивачка допустила дисциплінарний проступок, який полягав у допущенні неготовності/обмеженої готовності захисної споруди цивільного захисту до використання за призначенням, про що доведено відповідачем належними доказами. 

     Натомість, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо вчинення ОСОБА_1   всіх можливих дієвих заходів для приведення захисної споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням, що свідчить про відсутність у її діях дисциплінарного проступку.

Таким чином аргументи апеляційної скарги в цій частині є обгрунтованими.

При цьому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про накладення дисциплінарного стягнення після закінчення місячного строку з дня його виявлення виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у в`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Строки, встановлені частиною першою статті 148 КЗпП України обчислюються з дня вчинення дисциплінарного проступку, якщо роботодавцю стало відомо про нього в той же день, або з дня виявлення такого проступку. Наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення має бути виданий не пізніше останнього дня зазначеного в частині першої статті 148 КЗпП України строку.

З матеріалів справи видно, що актом перевірки щодо встановлення кола посадових осіб , винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя від 27 липня 2023 року, який було складено на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 10.07.2023 №176р «Про проведення перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя було встановлено факт порушення (пункт 3.2 Акта) та особу порушника (пункт 4.3 Акта). Про це стверджує і сам відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (пункт 4 сторінка 11), а згодом підтвердив те ж саме у суді першої та суді апеляційної інстанції.
Тобто день виявлення проступку, а також особи порушника є день складання Акту перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпеченням готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжі, а саме 27.07.2023, що свідчить про обізнаність роботодавця про вчинення проступку та його особу, оскільки даний акт було складено комісією Запорізької міської ради на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 19 липня 2023 року № 176р «Про проведення перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпеченням готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжя».

Таким чином, саме з 27.07.2023 починається перебіг строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому дисциплінарне стягнення могло бути накладено до 27 серпня 2023 року, а враховуючи час перебування ОСОБА_1 у відпустці ( з 18 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року) - 11 вересня ( останній можливий день притягнення до відповідальності позивача). Разом з тим, Розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 видано 02 жовтня 2023 року, тобто дисциплінарне стягнення накладено поза межами строку, встановленого частиною першою статті 148 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги, що 17.08.2023 секретар Запорізької міської ради ознайомився з висновками Департаменту правового забезпечення, які сам департамент склав лише 16 серпня 2023 року не підтверджено жодним доказом. Напроти, 01 серпня 2023 року листом вих. № 01/02-11/1668 на виконання доручення секретаря Запорізької міської ради Куртєва А.В. департамент правового забезпечення Запорізької міської ради зажадав від позивача надання письмових пояснень з приводу порушень, виявлених і викладених в акті перевірки щодо встановлення кола посадових осіб, винних у незадовільній роботі із забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до їх використання за призначенням у місті Запоріжжі від 27.07.2023 року( а.с. 16).
Отже, це підтверджує, що станом на 01.08.2023 року секретар Запорізької міської ради ОСОБА_4 був ознайомлений зі змістом Акта від 27 липня 2023 року, а відповідно був обізнаний про встановлення факту порушення трудової дисципліни та особу порушника. Факт надіслання позивачу цього запиту та його зміст відповідач не заперечує.
03 серпня 2023 року позивач надала детальні пояснення на вищезазначений запит (а.с. 17-18).

Відповідач посилається на відсутність доручення секретаря міської ради, як окремого документа, але не наводить жодного аргументу щодо того, вимогам якого нормативно-правового акту регулювання трудових відносин передбачено обов`язкову наявність такого документа.

Отже, днем виявлення вчиненого позивачкою дисциплінарного проступку є 27 липня 2023 року, тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо необхідності відліку місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з 17 серпня 2023 року, тобто з дня, коли секретар Запорізької міської ради ознайомився з висновками Департаменту правового забезпечення, які сам департамент склав лише 16 серпня 2023 року.

Оскільки розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення було видане лише 02 жовтня 2023 року, суд обґрунтовано прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила дисциплінарний проступок, проте дисциплінарне стягнення накладено поза межами місячного строку з дня виявлення проступку, а тому розпорядження Запорізького міського голови № 121к/м від 02 жовтня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани підлягає скасування саме з цих підстав. 

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції частково ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Запорізької міської ради належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині висновків суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради – задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2024 року у цій справі змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повна постанова складена 12 березня 2024 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.