Справа № 127/28/24 
Провадження № 33/801/180/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 
Не погодившись із вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У скарзі зазначає, що направлення його на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки в ньому відсутні відомості про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також зазначення в ньому про доставлення його до закладу охорони здоров`я не відповідає дійсності. Наявність в його діях умислу на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння судом не встановлено. Зупинка транспортного засобу під його керуванням є безпідставною. Відеозапис також є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не є безперервним.
У судове засідання, призначене на 27 лютого 2024 року о 15 год. 20 хв., ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися.
27 лютого 2024 року на електронну пошту суду від адвоката Чорного С.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що він зайнятий в іншому заздалегідь призначеному судовому засідання, яке відбудеться у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області 27 лютого 2024 року о 14 год. 00 хв.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
До клопотання адвокатом Чорним С.О. додано роздруківку SMS-повідомлення, яке надійшло йому від Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. У повідомленні зазначено, що ОСОБА_2 викликається як адвокат до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області на 14 год. 00 хв. 27 лютого 2024 року у справі №274/339/24.
Із офіційного вебпорталу судової влади України встановлено, що дійсно справа про адміністративне правопорушення №274/339/24 надійшла до суду 12 січня 2024 року, тоді як справа про адміністративне правопорушення №127/28/24 – 14 лютого 2024 року.
Однак, з інформації, яка відображена в графі «Стадія розгляду» справи зазначено, що 26 лютого 2024 року справу №274/339/24 призначено до судового розгляду на 27 лютого 2024 року о 14 год. 00 хв., тобто адвокат був повідомлений про дату та час судового засідання в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області за день до судового засідання.
Вказане підтверджується також доданим до клопотання від 27 лютого 2027 року про відкладення розгляду справи повідомленням, у якому зазначено, що воно отримано адвокатом «вчора», тобто 26 лютого 2024 року.
Тоді як справу № 127/28/24 призначено до судового розгляду на 27 лютого 2024 року о 15 год. 20 хв. – 15 лютого 2024 року і в цей же день повідомлено ОСОБА_1 та адвоката Чорного С.О..
Відтак доводи клопотання щодо того, що судове засідання у справі про адміністративне правопорушення №274/339/24 було призначено заздалегідь не відповідають дійсності.
Крім того, захисник не був позбавлений можливості клопотати перед судом про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
При цьому апеляційний суд враховує, що позиція адвоката Чорного С.О. викладена ним в апеляційній скарзі, і останній не обґрунтовує крайню необхідність в його особистій присутності в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №383703, складеного інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Білоусом Д.О., 26 грудня 2023 року о 15 год. 05 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду врегульована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.
Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.
Натомість, у пункті 12 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.
З відеозапису з портативного відеореєстратора встановлено, що у зв`язку із виявленням в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння поліцейський запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що останній в категоричній формі відмовився. При цьому ОСОБА_1 усвідомлював, що поліцейський пропонував йому, як водію, якого запідозрили в перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після роз`яснень поліцейським процедури проходження огляду і наслідків відмови від проведення огляду ОСОБА_1 розумів, що відмова від проходження огляду має наслідком складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП. Під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 повідомив, що він напередодні ввечері вживав наркотичні речовини.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейський на законних підставах склав протокол про адміністративне правопорушення.
Відмовляючись від проходження огляду ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки, тобто правопорушення вчинено ним умисно.
Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечується.
Не зазначення поліцейським в направленні для проходження огляду тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не впливає на факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, оскільки направлення – це документ, на підставі якого лікар закладу охорони здоров`я проводить огляд особи на стан сп`яніння. 
Належним доказом, який зафіксовує факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є протокол про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 також зазначає, що він не був доставлений до закладу охорони здоров`я, про що зазначено у направленні на огляд, однак, вказана обставина також не береться до уваги апеляційним судом, оскільки як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на місці зупинки. А тому ОСОБА_1 не доставлявся до закладу охорони здоров`я, і це є логічним. 
Твердження ОСОБА_1 про незаконність зупинки транспортного засобу не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки це не впливає на наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, так як у разі незгоди апелянта із підставами зупинки транспортного засобу він не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції. І ця обставина, у разі її доведення, не може тягнути за собою незаконність подальших дій працівників поліції у разі доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Доводи скарги з приводу того, що відеозапис не є безперервним також відхиляються апеляційним судом, оскільки факт ненадання безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду, і які узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.
ОСОБА_1 не заперечує зафіксованих на відеозаписі обставин та не зазначає, що такі обставини не відповідають дійсності.
Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало