ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 р. 	Справа № 440/15945/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 (головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко)  по справі № 440/15945/23
за позовом     Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  
до     Полтавської обласної ради  третя особа:      Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" 
про визнання рішення протиправним,
ВСТАНОВИВ:
Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Полтавської обласної ради від 28.07.2023 № 669 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в частині встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано її копії та копії доданих до неї документів для відповідача. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки шляхом подання суду вищезазначених документів.
09.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від 30.10.2023, позивач надав копії позовної заяви та копії доданих до неї документів для учасників справи на 288 аркушах.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 позов на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України повернуто заявнику.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позову, визначені ухвалою суду від 30.10.2023, оскільки копії позовної заяви та копії доданих до неї документів для учасників справи не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Стверджує, що ним, на виконання ч. 2 ст. 161 КАС України, разом з позовом додавались докази направлення його копії з додатками для інших учасників справи, що підтверджується описами вкладення.
Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно залишив позов без руху з огляду на не надання Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради його копії з додатками для відповідача. При цьому, в ухвалі від 30.10.2023 суд, запропонувавши позивачу усунути недоліки позову, не зазначив про необхідність засвідчення зазначених вище документів.
Позивач, у спосіб визначений судом, на виконання вимог ухвали від 30.10.2023 надав копії позовної заяви з додатками до неї для інших учасників справи, отже виконав вимоги ухвали суду, проте суд першої інстанції безпідставно повернув позов заявнику.
Вважає, що лише відсутність оригіналів або засвідчених належним чином письмових доказів не є обставиною, яка перешкоджає відкриттю провадження у справі, а визначені судом підстави повернення позову є надмірним формалізмом та зумовлюють перешкоди особі у доступі до правосуддя.
Полтавська обласна рада (далі - відповідач), Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі – третя особа) не надали відзиви на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, форма та зміст якої визначаються ст. 160 КАС України.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
У разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом із додатками, а саме:  копії рішень Полтавської обласної ради, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, розпорядження КМ України, копії листів, рахунків на оплату, платіжне доручення, документи на підтвердження повноважень представника позивача, докази направлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано її копії та копії доданих до неї документів для відповідача. 
Апелянт зазначає, що ним надавались докази направлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі, натомість ч. 2 ст. 161 КАС України на нього не покладено обов`язку надавати суду до позову його копії з документами для інших учасників справи.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, обов`язок, згідно ч. 2 ст. 161 КАС України, з додавання до позову в паперовій формі доказів надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів покладений на суб`єкта владних повноважень, яким в спірних правовідносинах позивач не є.
Натомість, ч. 1 ст. 161 КАС України чітко передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
Враховуючи, що позивачем до позову не додано її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, суд першої інстанції вірно залишив позов без руху з підстав його невідповідності ч. 1 ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду від 30.10.2023 про залишення позову без руху, позивач надав суду копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи на 288 арк., що підтверджується заявою про усунення недоліків від 03.11.2023 № 06-14/1711.(а.с.15) 
Суд першої інстанції вважав, що надані позивачем документи не засвідчені у встановленому законом порядку, у зв`язку з цим дійшов висновку про не усунення ним недоліків позову та наявність підстав для його повернення заявнику.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Письмовими доказами в розумінні ч. 1 ст. 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно з ч. 2 цієї статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 94 КАС України).
З аналізу наведених норм вбачається, що учасник справи, надаючи копії письмових доказів, має засвідчити їх у встановленому законом порядку.
Так, в  позовній заяві позивач зазначав про надання додатків до нього позивач, а саме  копії рішень Полтавської обласної ради, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, розпорядження КМ України, копії листів, рахунків на оплату, платіжне доручення, документи на підтвердження повноважень представника позивача, докази направлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі.
Судом першої інстанції  в ухвалі про залишення позову без руху,  не зазначено про наявність недоліків в оформленні письмових доказів, доданих до позовної заяви.
На виконання вимог суду позивач надав копії позовної заяви з додатками для інших учасників справи на 288 арк, які суд визнав не засвідченими у встановленому законом порядку.
Разом з тим,  описова та мотивувальна частини оскаржуваної ухвали не містять викладення обставин,  щодо способу засвідчення додатків до позову, які з доданих документів не засвідчені та неможливість відкриття провадження у справі з огляду на не засвідчення документів, адресованим учасникам по справі.
Натомість, матеріали справи не містять поданих Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради копій документів, яким суд першої інстанції надав оцінку, що унеможливлює суд апеляційної інстанції дослідити правильність їх засвідчення. 
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає процесуальним вимогам до обґрунтованості судового рішення, є невмотивованою та не конкретизованою.
Колегія суддів звертає увагу, що Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).
Отже, при прийнятті позову належить уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Правова позиція щодо неможливості застосування надмірного формалізму викладена у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 1.380.2019.006025, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 160/4719/21.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - задовольнити.
Ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 по справі № 440/15945/23 - скасувати.
Адміністративну справу № 440/15945/23 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій