К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року                                                                          місто Київ
 
справа № 753/1876/23
апеляційне провадження № 22-ц/824/766/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання:Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Лужецької О.Р. від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
 
Позов мотивовано тим, що 19 листопада 2021 року між  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до умов якого остання отримала у борг 170 773 грн. 20 коп. з кінцевим терміном повернення до 19 листопада 2022 року. Пунктом 9 договору позики сторони погодили, що у разі прострочення виконання зобов`язання, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 1 % від загальної заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
 
Відповідно до пункту 7 договору позики, у випадку зміни курсу у пункті 1 цього договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ "Приватбанк" на день здійснення кожного платежу за цим договором.
 
Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість  в сумі 298 8364 грн. 33 коп., яка
складається з: боргу за тілом кредиту в розмірі 218 771 грн. 70 коп.; нарахованої неустойки в розмірі 80 092 грн. 63 коп.
 
Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно повернути борг,     ОСОБА_3 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 суму позики в розмірі 4 756 доларів США та пеню в розмірі 80 092 грн.       63 коп.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 4 756 доларів США, пеню в розмірі 30 000 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 088 грн. 25 коп. В іншій частині позову відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що сума неповернутого відповідачем боргу становить 4 756 доларів США, яка підлягає стягненню в судовому порядку. При цьому, врахувавши, що відповідач частково повертала борг, а також її фінансово-матеріальне становище, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки на підставі частини 3 статті 551 ЦК України до 30 000 грн.  
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати або змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення неустойки і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що суд неправомірно розглянув справу у відсутність представника відповідача, оскільки ним було повідомлено про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. 
 
Крім того, поза увагою суду залишилась та обставина, що відповідач отримала в позику саме 170 773 грн. 20 коп., а еквівалент в доларах США був зазначений саме для забезпечення прав позивача. При цьому після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, позичальник повністю втратила джерела доходів, а її заборгованість, через зміну курсу валют, збільшилась вдвічі. Наведені обставини свідчать про винятковість обставин виникнення заборгованості і як наслідок, відсутність підстав для стягнення з відповідача неустойки.
 
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 4 756 доларів США фактично не оскаржується, а тому колегією суддів не перевіряється.   
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.
 
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив її відхилити.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що 19 листопада 2021 року між ОСОБА_3 та      ОСОБА_1 укладено  договір позики № К191121-4, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 170 773 грн. 20 коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ "Приватбанк" (1 долар США = 26,70 грн.) на день укладення цього договору еквівалентно 6 396 доларів США, які підлягають поверненню  до 19 листопада 2022 року (а.с. 5).
 
На підтвердження отримання позики ОСОБА_1 підписала розписку (а.с. 6). 
 
Пунктом 5 договору позики сторони погодили графік повернення грошових коштів (щомісячно по 14 231 грн. 10 коп., що еквівалентно 533 доларам США).
 
Відповідно до пункту 7 договору позики сторони погодили, що у випадку зміни курсу у пункті 1 цього договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ "Приватбанк" на день здійснення кожного платежу за цим договором.
 
У разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості (пункт 9 договору позики).
 
Залишок заборгованості ОСОБА_1 за договором позики становить 4 756 доларів США, що не заперечується сторонами. 
 
Розмір неустойки, розрахований позивачем на підставі пункту 9 договору позики і зменшеного до коефіцієнту 0,7%, за період з 20 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року становить 80 092 грн. 63 коп.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
 
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
 
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
 
Частинами 1-3 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.  Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
 
Згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
 
Установивши, що відповідач намагалась належним чином виконувати взяті за договором позики зобов`язання та частково здійснювала платежі за договором, врахувавши її фінансово-матеріальне становище, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та зменшення розміру неустойки до 30 000 грн. 
 
Посилання у апеляційній скарзі на відсутність об`єктивних обставин для стягнення з відповідача неустойки є необґрунтованими, оскільки зводяться виключно до небажання виконання умов договору позики в частині виплати неустойки за порушення строку повернення грошових коштів. 
 
При цьому суд першої інстанції об`єктивно зменшив розмір неустойки і підстав для перегляду визначеної судом суми немає.
 
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно розглянув справу у відсутність представника відповідача за наявності
обґрунтованого клопотання про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. 
 
В матеріалах справи дійсно наявне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, яке було зареєстроване в день засідання - 14 червня 2023 року (а.с.65).
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що передбачені частиною 2 статті 223 ЦПК України обов`язкові підстави для відкладення розгляду справи були відсутні. Більше того, розгляд справи за відсутності представника відповідача не вплинув на суть прийнятого судом рішення.
 
Таким чином, недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
 
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                            

 
Судді: