Справа № 748/3106/23 	Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П. 	
Провадження № 33/4823/77/24 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

          Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 25 липня 2023 року о 14 год 10 хв, на 14 км автодороги Р-56 «Чернігів - Пакуль - КПП «Славутич», ОСОБА_1 керував транспортним засобом "КІА SРОRТАGЕ", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кравченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена, останньому не було роз`яснено процедуру проходження такого огляду, а також і причину зупинки транспортного засобу. Посилається на те, що відеозапис працівників поліції не є безперервним і не відображає усіх обставин події. Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права та не надано можливості скористатися правом на допомогу адвоката, чим було порушено право на захист останнього. Також, ставить під сумнів отриманий результат огляду  ОСОБА_3 за допомогою приладу «Алкофор» на місці зупинки. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №184093 від 25.07.2023, ОСОБА_1 , 25 липня 2023 року о 14 год 10 хв, на 14 км автодороги Р-56 «Чернігів – Пакуль – КПП «Славутич», керував транспортним засобом марки "КІА SРОRТАGЕ", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія приладом Алкофор, результат - 1,198 проміле; та у лікаря нарколога, висновок №573 - алкогольне сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що  адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком №573 від 25.07.2023 року, виданого лікарем-наркологом ЧОПНЛ ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4). 

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. При спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор, останній погодився, результат - 1,198 проміле.  ОСОБА_1 з вказаним результатом не погодився, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога. Після цього ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де лікарем-наркологом проведено відповідний огляд, в тому числі за допомогою алкотостеру, за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 2,01 проміле, будь-яких зауважень щодо цього останній не висловлював.

Також, працівники поліції вказали ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, а саме під час руху він виїжджав на смугу зустрічного руху, при цьому перетинав суцільну лінію розмітки, а тому доводи апелянта в цій частині, є непереконливими.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.
Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я,  і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не дали можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1   було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ставив питання щодо надання йому захисника, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Посилання  апелянта на недійсність результатів приладу Алкофор, а саме 1,198 проміле, оскільки він фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихаємих парах еталону в повітрі, є безпідставними, з наступних міркувань.
«Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, а саме п.7 Розділу ІІ визначено, що: «7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».
Натомість, згідно із результатами алкотеста Алкофор - на місці зупинки транспортного засобу визначено ступінь сп`яніння ОСОБА_1 – 1,198 проміле, що перевищує допустимі показники, які визначені п.7 Розділу ІІ Наказу МВС, МОЗ від 09.11.2015 року за №1452/735.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння відбувався  не тільки за допомогою технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності, рухової сфери особи тощо. 
Зовнішній огляд ОСОБА_1 , так звані клінічні ознаки разом з покажчиками технічного засобу, вказували на те, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його довірителем від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кравченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний