Номер провадження: 33/813/491/24
Номер справи місцевого суду: 521/25119/23 
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552313, ОСОБА_1 09.10.2023 о 22.53 год. в м. Одеса, по вул. Пестеля, 6в, керував т/з Peugeot д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно показань приладу «Alcotest 7510», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно показань приладу «Alcotest 7510» позитивна проба 1,52 ‰.
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з   ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
На постанову суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати її та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова була прийнята за відсутності захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію якої було отримано адвокатом Грозою І.В. на електронну пошту лише 29 грудня 2023 року, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 не міг реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови в строки, передбачені КУпАП. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги відсутність належних та допустимих доказів керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі з відеореєстратора №471337 не фіксується управління ОСОБА_1 транспортним засобом, навпаки на відеозаписі ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом. Також на цьому самому відеозаписі хоча ОСОБА_1 і погоджується з тим, що вживав алкогольні напої, але не зазначає коли саме він їх вживав – до того, як керував транспортним засобом або після того як здійснив його паркування. Зазначає, що суд не прийняв до уваги, що пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не викликають довіри, так як у зазначених осіб був давній конфлікт з ОСОБА_1 . Також суд не прийняв до уваги суперечності результатів роботи газоаналізатора Drager Alcotest під час огляду ОСОБА_1 . 
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його представник не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не надали.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що підстави скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Встановлено, що ОСОБА_1 09.10.2023 о 22.53 год. в м. Одеса, по вул. Пестеля, 6в, керував т/з Peugeot д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно показань приладу «Alcotest 7510» вміст алкоголю 1,52 ‰, що вбачається з протоколу серії ААД № 552313 від 10.10.2023 про адміністративне правопорушення; чеку приладу «Alcotest 7510» - позитивна проба 1,52 ‰; акту огляду, довідки та відеозапису, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 в ході розмови з патрульними поліцейськими визнав, що вживав алкогольні напої, паркував транспортний засіб у дворі будинку №6В по вул.Пестеля в м.Одесі, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Заперечуючи проти висновків суду, ОСОБА_1 посилався на те, що транспортним засобом не керував.
Разом із тим встановлені судом обставини не спростовані належними та допустими доказами.
Правопорушення виявлено за повідомленням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які викликали поліцію, оскільки поведінка ОСОБА_1 під час паркування ним у дворі автомобіля викликала сумніви у його тверезості, тому відеозапис зупинки транспортного засобу відсутній.
Проте відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 в ході розмови з патрульними поліцейськими пояснив, що не керував транспортним засобом на території громади, а заїхав на територію житлового комплексу та паркував транспортний засіб у дворі будинку №6В по вул.Пестеля в м.Одесі, визнав, що вживав алкогольні напої, що є ознакою об`єктивної сторони правопорушення, оскільки приведення автомобіля в рух в стані алкогольного сп`яніння не допускається.
Відповідно до пункту 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу і швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. 
Посилання в скарзі на те, що пояснення в цій частині неможна приймати до уваги, оскільки вони отримані в умовах психологічного тиску та конфлікту із порушенням засад невинуватості, без роз`яснення прав, спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 після роз`яснення прав власноруч написав, що паркував автомобіль, але не керував, тобто надав пояснення, усвідомлюючи зміст прав та відповідні наслідки. При цьому жодних зауважень щодо порушення прав не зазначив. 
Доводи про вплив працівників поліції на повідомлення таких обставин не підтверджені, відеозаписом такі не зафіксовані. 
Докази невідповідності встановленого за результатами огляду висновку стану сп`яніння не надані, результати огляду могли бути спростовані висновком медичного закладу, але такий відсутній, тому доводи апеляційної скарги щодо суперечливих результатів до уваги не приймаються. Крім того, первісно, що видно з відеозапису, обставини вживання алкоголю ОСОБА_1 підтверджував.
Порушень під час проведення огляду не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про упередженість свідків, пояснення яких долучені до справи, встановлених обставин не спростовують, відеозапис свідчить про обурення свідків поведінкою ОСОБА_1 , який заїхавши до двору будинку, подавав автомобілем звуковий сигнал, та коли почув зауваження, почав їх ображати.
Пояснення свідків в частині подання звукового сигналу автомобілем підтвердив і сам ОСОБА_1 , що вбачається з його пояснень на відеозаписі №471337 (23:43:18), що є окремим підтвердженням достовірності викладення подій, зафіксованих протоколом та письмовими поясненнями свідків. З огляду на такі обставини посилання на конфліктні відносини із свідками не спростовують встановленого факту правопорушення. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невстановлення того, коли саме він вживав алкогольні напої, але при цьому в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованої та послідової версії подій, яка б надала можливість піддати сумніву зафіксовані протоколом обставини та виключити підстави притягнення до відповідальності, враховуючи встановлений факт вживання алкогольних напоїв та визнання цього на відеозаписі. 
В свою чергу, зміст відеозапису свідчить про те, що протягом всього часу з моменту прибуття працівників поліції та до складання протоколу, поведінка ОСОБА_1 з очевидністю свідчила про ненаведення ним жодних обставин, які б надали змогу піддати сумніву справжність повідомленого свідками факту керування автомобілем у стані сп`яніння та подальшої поведінки, яка викликала їх обурення.
Крім того, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована відеозаписом, свідчить про непослідовність в викладенні ним подій, спробу уникнути відповідальності, а не про доведення необґрунтованості висунутих проти нього звинувачень. 
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова суду підлягає залишенню без змін. 
Обґрунтованою є заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому вона підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова