ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року 

м. Київ

справа № 160/10439/23
адміністративне провадження № К/990/29334/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року (суддя Єфанова О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року (колегія у складі суддів Юрко І.В., Білак С.В., Чабаненко С.В.)
у справі № 160/10439/23
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
про встановлення факту сумісного проживання.

У С Т А Н О В И В:

1.          16.05.2023 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернулася до суду із позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони України; відповідач), у якому просила встановити факт спільного проживання з 01.05.2017 до 11.09.2022 однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.
2.          Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 17.05.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023, відмовив у відкритті провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відмовляючи у відкритті провадження, суди виходили з того, що спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим позивач із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, може звернутися до місцевого загального суду в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України ЦПК України.
3.          22.08.2023 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 25.08.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
4.          Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанови Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19 та від 22.03.2023 у справі № 290/289/22. Вказує, що встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, тому справа має розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Також зазначає, що не може захистити свої права ні як в адміністративній, так ні в цивільній юрисдикції.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 15.09.2023  відкрито касаційне провадження.
6.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав (ухвалу про відкриття касаційного провадження доставлено до електронного кабінету Міністерства оборони України 18.09.2023).
7.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
8.          Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
9.          Відповідно до положень пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
10.          Справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, чітко визначені статтею 19 глави 2 КАС України. Так, за даною процесуальною нормою, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:
1)          спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;
1-1)          спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;
2)          спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
3)          спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;
4)          спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;
5)          за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;
6)          спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;
7)          спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;
8)          спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;
9)          спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;
10)          спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;
11)          спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;
12)          спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;
13)          спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
14)          спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;
15)          спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;
16)          спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.
11.          У цій справі спірним питанням є те, чи належить до адміністративної юрисдикції вимоги позивача про визнання факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю.
12.          Подібні правовідносини були вже предметом розгляду у Верховному Суді.
13.          Зокрема, у постанові від 18.01.2024 у справі №   560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №   290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), і вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
14.          Застосовуючи зазначений правовий висновок до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з 01.05.2017 до 11.09.2022 однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
15.          Щодо посилання позивача на той факт, що вона вже зверталась до цивільного суду з аналогічним позовом, проте ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 провадження у справі за її заявою закрито з посилання на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
16.          Дійсно, певний час юрисдикція подібних спорів була невизначеною, оскільки паралельно існували різні підходи до вирішення подібних спорів в адміністративній та цивільній юрисдикціях. Наведеною постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №560/17953/21 зазначену правову проблему усунуто. Зокрема, як вже зазначено вище, від правової позиції Верховного Суду у справі №290/289/22 здійснено відступ.
17.          Таким чином, позивач, з посиланням на постанову Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №560/17953/21, має право повторно звернутися до загального суду із заявою про визнання факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з 01.05.2017 по 11.09.2022.
18.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
19.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
20.          За наведених обставин, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі №160/10439/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                                      В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                                      О.П. Стародуб