Номер провадження: 22-ц/813/3585/23 
Справа № 495/5001/21
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                         Сегеди С.М.,
суддів:                         Громіка Р.Д.,
                                Дришлюка А.І., 
               за участю секретаря                Козлової В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи апеляційну  скаргу Заступника керівника  Одеської обласної  прокуратури на рішення Білгород-Дністровського   міськрайонного  суду  Одеської  області від 18 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді  Боярського О.О., у цивільній справі  за позовом  керівника  Білгород-Дністровської  окружної прокуратури  Одеської області в інтересах  держави, в особі Маяківської  сільської ради  Біляївського району  Одеської області, Білгород-Дністровської  районної державної адміністрації до  ОСОБА_1  про скасування  рішення  державного реєстратора, припинення права власності та знесеннясамочинного будівництва, 
 
встановив:  

 
01.07.2021 року Керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , в якому просив:
- скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніної Г.В. від 13.04.2018 року №40619549, за яким ОСОБА_1 набуто право власності на дачний будинок загальною площею - 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457);
- припинити право власності ОСОБА_1 на дачний будинок, загальною площею - 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457);

- зобов`язати ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва, а саме дачний будинок, загальною площею - 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001.
Стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 6810 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що рішенням державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніної Г.В. від 13.04.2018 року №40619549 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на дачний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457).
Позивач зазначив, що вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці водного фонду площею 2,1580 га, яка знаходиться на території Білгород-Дністровського району - 47 км траси Одеса-Ізмаїл Одеської області, кадастровий номер 5120887400:01:005:0001 та перебуває у користуванні Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, згідно договору оренди, укладеного 20.09.2004 року з Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією строком на 49 років для розміщення Єгерського пункту «Хатки», який зареєстрований у Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.09.2004 року №259, а також зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Алексєєнко В.А. від 20.08.2014 року №15262973 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204657851208, номер запису про інше речове право 6735414).
Щодо частини земельної ділянки площею 0,0079 га під вказаним об`єктом будівництва між Біляївською районною організацією Українського товариства мисливців та рибалок та ОСОБА_1 10.08.2017 року укладено договір суборенди земельної ділянки, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Єфремова А.В. від 29.12.2017 року № 39057379 (номер запису про інше речове право 24248267).
Дачний будинок знаходиться у межах заповідного урочища «Дністровські плавні», що є територією та об`єктом природно-заповідного фонду України та екологічною мережею України, а також знаходиться в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер, щодо якої встановлений особливий правовий режим використання.
Керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури посилався на те, що набуваючи та реалізуючи своє право власності на самочинно збудований дачний будинок, відповідач порушив режим використання території природно-заповідного фонду - заповідного урочища «Дністровські плавні», встановленого статтями 16, 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та особливий режим використання земельної ділянки, що перебуває у межах прибережної захисної смуги ріки Дністер.
Таким чином, позивач зазначив, що право власності на вказаний дачний будинок набуто незаконно, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності ОСОБА_1 та знесення самочинного будівництва.

Також позивач вказав, що заповідне урочище «Дністровські плавні» є основою для створення в 1996-1997 роках Національного природного парку «Нижньодністровський».

Землі заповідного урочища «Дністровські плавні» відносяться до земель природоохоронного значення та входять в склад природно-заповідного фонду Одеської області та України.
Водно-болотні угіддя заповідного урочища «Дністровські плавні» та прилеглі до них території та акваторії природного середовища дельти внесені в списки Рамсарської конвенції та охороняються міжнародною спільнотою.
Статтями 8-11 Положення передбачено, що заповідне урочище «Дністровські плавні» розташовано в Біляївському (Біляївське лісництво - 20, 23, 24, 26, 27, 28, 29 квартали площею 4374,3 га) та Білгород-Дністровському (Біляївське лісництво - 30, 31 квартали площею 1094,4 га та землі держземзапасу 2150 га) районах Одеської області.

В межі заповідного урочища включені 6 км русла ріки Дністер та 4 км русла ріки Турунчук.
В межах заповідного урочища на території Білгород-Дністровського району розташовані:
-осетрове господарство Одеського облрибкомбінату загальною площею 39,2 га, створене з цільовим природоохоронним призначенням для відтворення осетрових риб та випуск їх в природні водойми ріки Дністер;
-мисливські будинки Біляївського товариства мисливців та рибалок, що підлягають перепрофілізації на охорону заповідного урочища та польову базу-лабораторію з проведення екологічних інформаційно-освітніх програм;
-митна та прикордонна служби, що виконують огляд пасажирського та річного транспорту (сприяють охороні та підтримці заповідного режиму на території заповідного урочища).

Межі в Білгород-Дністровському районі: від «Стрілки» - місця впадання р. Турунчук в Дністер кордон вгору по течії Дністра тягнеться до єрика у 51 км автодороги Маяки-Паланка. Далі межа через очеретяні асоціації тягнеться за південь до озера Тіора і по заповідному берегу єрика входить до Дністровського лиману. Потім межа тягнеться в глибину лиману на 1 км. Ця кілометрова зона акваторії лиману тягнеться вздовж його північного берега до правого берега гирла Кіляри. Звідси межа проходить вздовж русла гирла до русла Глибокого Турунчука і потім проходить через Тростникові асоціації в південно-західному напрямку вздовж русла Мертвого Турунчука. Там межа проходить по лівому березі до кінця русла і по цьому азимуту через очеретяні асоціації доходить до «Стрілки». Русло Дністра від «Стрілки» до 51 км (вздовж автодороги Маяки-Паланка, протяжність 6 км). Резервується як місце покою іхтіофауни, тут промислове та любительське рибальство заборонено.

Межі в Біляївському районі: від «Стрілки» межа тягнеться вверх проти течії по протоці «Широка» до її впадання в озеро Біле. Звідси межа тягнеться через середину озера в північному напрямку та доходить до старого русла, що сполучає Турунчук з озером. По цьому єрику межа виходить на правий берег Турунчука та проходить вверх за течією вздовж його русла. На відстані 2-х км вверх за течією від водопадаючих каналів Одеського облрибкомбінату межа проходить по лівому берегу Турунчука та тягнеться на протязі 4 км вверх до старого єрика на озеро Тудорово. Ця частина русла Турунчука резервується як місце покою іхтіофауни, тут промислове та любительське рибальство забороняється. Звідси межа йде по правому берегу єрика до озера Тудорово. Далі межа тягнеться на 100 м вглиб озера та здійснює контур стометрової смуги акваторії озера доходить до протоки, що веде до ріки Дністер. Звідти через очеретяні асоціації межа прямує на південь до меандра «Діонісій» та потім строго вздовж лівого берега ріки вона тягнеться вниз за течією. У 51 км автодороги Маяки-Паланка межа перетинає ріку Дністер та зливається з межею по Білгород-Дністровському району.
Питання меж заповідного урочища «Дністровські плавні» та перебування у його межах, зокрема будівель та споруд Біляївської РО УТМР досліджувалось у 2010-2012 роках органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями при розробленні проекту зміни меж заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району Одеської області.
Відповідно до акту обстеження території заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району комісією, створеною розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 05.11.2012 року №837/А-2012, за результатами огляду заповідного урочища виявлено, що в заповідному урочищі знаходяться наступні об`єкти господарської діяльності:
-автомобільна дорога Одеса-Рені 2-ї категорії шириною 9 м з середньодобовою інтенсивністю руху = 1000 об`єктів на добу;
-від 41 км автодороги Одеса-Рені кабелі зв`язку з їх охоронними зонами;
-від 44 км автодороги Одеса-Рені розташовані повітряна лінія лектропередач 110 кВ (металеві опори), повітряна лінія електропередач 10кВ залізобетонні опори) з їх охоронними зонами до 20 м;
-до 46 км автодороги Одеса-Рені знаходяться квартали ДП «Одеське лісове господарство»;
-на 49 км автодороги Одеса-Рені знаходиться митна і прикордонна служби, що виконують догляд вантажного, пасажирського і річкового транспорту з причалами та допоміжними спорудами адміністративних будинків, 26 мисливських будинків Біляївської районної організації мисливців та рибалок Одеської обласної організації УТМР з причалом та іншою соціальною інфраструктурою;
-на 50 км автодороги Одеса-Рені знаходиться польова база-лабораторія по проведенню екологічних інформаційно освітніх програм університету І.І.Мечникова, колишній майновий комплекс Одеського облрибкомбінату з промисловою інфраструктурою, переданий в оренду ПП «Перша Дністровська заводь», АДРЕСА_2 з 11 жилими і господарськими будівлями з їх присадибними ділянками, електротрансформатором та електромережею.
Згідно наукового обґрунтування можливості зміни меж заповідного урочища «Дністровські плавні», розробленого Одеським національним університетом імені І.І.Мечникова від 28.10.2010 року, в заповідному урочищі знаходиться акваторія р. Дністер (6 км) і прилегла територія, включаючи полотно автомобільної дороги Одеса-Рені з відповідною смугою відчуження на ділянці від 43 до 51 км. Вся ця територія по суті є техногенною зоною, на якій знаходиться ділянка колишнього осетрового господарства з будівлями і спорудами (біля 40 га), житлова зона АДРЕСА_2 , митна та прикордонна служба з будівлями і спорудами, будівлі єгерського пункту мисливського господарства Біляївської районної організації Одеської обласної організації УТМР (27 домівок), приватна територія (біля 4 га) та траси зв`язку й дві смуги ЛЕП.
Відповідно до листа ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 31.01.2013 року №222а визначено перелік користувачів земельних ділянок, які планується вилучити з заповідного урочища «Дністровські плавні» загальною площею 158,3649 га: - мисливські будівлі Єгерського пункту «Хатки» Біляївської РО УТМР; - польова база-лабораторія по проведенню екологічних інформаційно-освітніх програм університету І.І.Мечникова; - митна і прикордонна служби; - АДРЕСА_2 ; - автодороги 2-ї категорії Одеса-Рені; -осетринницький комплекс Одеського облрибкомбінату з будівлями і спорудами; - траси зв`язку; - дві смуги ЛЕП.
За результатами розгляду документів на підставі подання Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області від 04.12.2012 року №1165/05 та від 31.01.2013 року №47/02-05 рішенням Одеської обласної ради від 14.02.2013 року №738-VІ скасовано статусу об`єкта заповідного фонду місцевого значення частини заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району Одеської області площею 158,3649 га, яка зазнала техногенного впливу і не може використовуватись за своїм цільовим призначенням та оголошено природну територію земель водного фонду (Дністровський лиман) площею 158,3649 га об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення, включивши її до складу заповідного урочища «Дністровські плавні», в межах, визначених проектом змін меж заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району Одеської області, розробленим Державною екологічною академією післядипломної освіти та управління.

Позивач також зазначив, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 року №815/3807/13-а позов Одеського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Нижньодністровського національного природного парку до Одеської обласної ради - задоволено та скасовано рішення сесії Одеської обласної ради від 14.02.2013 року №738-VІ.
Таким чином, за рішенням суду попереджено незаконне вибуття об`єкта заповідного фонду місцевого значення частини заповідного урочища «Дністровські плавні» на території Білгород-Дністровського району Одеської області площею 158,3649 га, а отже вказана територія залишилась у складі заповідного урочища «Дністровські плавні», у тому числі в частині території земельної ділянки, яка перебуває у користуванні Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.
Оскільки на теперішній час межі заповідного урочища «Дністровські плавні» не встановлені в натурі, то враховуючи положення ч.4 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», для визначення меж вказаного об`єкта природно-заповідного фонду необхідно керуватися проектом створення заповідного урочища «Дністровські плавні», зокрема первинними документами, які стали підставою для створення заповідного урочища.
Аналогічний висновок щодо застосування ч.4 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» міститься у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №820/5402/16 (пункт 23).

Крім того, відповідно до листа Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова від 13.08.1990 року №06.03-01-962 згідно дозволу на попередній вибір ділянки під заповідник «Дністровські плавні» (лист Одеського облвиконкому №ЗМ-127 від 08.06.1990 року) Одеський державний університет приступив до підготовки необхідних матеріалів для погодження з райвиконкомами та землекористувачами. Згідно прохання Одеського облкомітету по охороні природи для вирішення всіх питань, пов`язаних з організацією заповідника, наказом по Університету №553-18 від 09.04.1990 року затверджена офіційна комісія.
Як вбачається із виписки з протоколу №3 сесії Білгород-Дністровської районної ради народних депутатів від 19.09.1990 року (лист президії Білгород-Дністровської районної ради народних депутатів від 19.11.1990 року №102) районною радою погоджено вибір земельної ділянки площею 3290 га, у тому числі під водою 650 га, низинного болота 2640 га, з них земель Державного земельного запасу 1690 га, держлісфонду - 1600 га під розміщення державного заповідника «Дністровські плавні».
Відповідно до виписки з протоколу №3 засідання комісії АН УРСР від 22.11.1990 року (лист комісії АН УРСР по координації наукових досліджень в державних заповідниках УРСР від 27.11.1990 року №110/204-20) постановлено підтримати прохання комісії по екології та раціональному природокористуванню Одеської обласної ради народних депутатів про створення державного заповідника «Дністровські плавні» - як єдину форму збереження унікального плавневого комплексу Європейської частини Союзу PCP.
Для вирішення питань, пов`язаних з вибором ділянки під заповідник «Дністровські плавні» в Одеському державному університеті сформована комісія. Відповідно до акту вибору земельної ділянки під розміщення заповідника «Дністровські плавні» від 19.12.1990 року комісією виконкому Білгород-Дністровської районної ради народних депутатів визнано за доцільним відведення земельної ділянки під розміщення заповідника «Дністровські плавні» площею 2150,5 га, що розташована в урочищі с.Паланка на таких угіддях: лісових площею 15,8 га, боліт низинних - 1212,2 га, під водою - 883,3 га, під дворами - 39,2 га (осетрове господарство).

Висновком №80 від 28.12.1990 року Білгород-Дністровської райсанепідемстанції погоджено розміщення державного заповідника «Дністровські плавні» на земельній ділянці площею 3840 га в заплаві р. Дністер. Розміщення земельної ділянки визначено з півночі - ріка Дністер, з півдня - Дністровський лиман, зі сходу - с.Маяки, з заходу - с.Красна Коса.
Висновком головного державного інспектора по використанню та охороні земель району по питанню відведення земельної ділянки від 08.01.1991 року №2 погоджено відведення земельної ділянки площею 2150,5 га для розміщення заповідника «Дністровські плавні».
Листом Управління по земельних ресурсах і земельній реформі Одеської обласної рад народних депутатів від 31.10.1991 року №319 повідомлено, що заперечень проти заняття земель під об`єкти заповідника за рахунок лісового фонду Одеського лісгоспзагу у Біляївському районі площею 1689,5 га, а також земель запасу у Білгород-Дністровському районі площею 2150,5 га не мається.
Відповідно до змісту проекту організації державного заповідника «Дністровські плавні» заплавні угіддя державного заповідника «Дністровські плавні» розташовані на території Біляївського і Білгород-Дністровського районів Одеської області між селами Яськи, Маяки, містом Біляївка та селами Тудорово, Паланка. Основна частина заплавного ландшафту належить Біляївському лісництву Одеського обласного лісгоспзагу. В межі цієї території входить і реліктове озеро Біле. Загальна площа вказаного лісництва в межах заповідника складає 6400 га. Ці плавневі угіддя передані в оренду Придністровському мисливському господарству Військового товариства мисливців Одеського військового округу (2900 га), Біляївській районній раді УТМР Одеської області (2450 га) та Одесміськраді УТМР (1200 га). В межі території заповідника входить ділянка русла Дністра від межі з МРСР до впадання р. Турунчук та русло р. Турунчук в районі озер Горілі на протязі відповідно 6 і 4 км.

25 липня 1992 року набрав чинності Закон України «Про природно-заповідний фонд України», який визначив такий вид території та об`єкту природно-заповідного фонду як заповідне урочище.
Рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 01.10.1993 року №496-ХХІ створено заповідне урочище «Дністровські плавні».
Вказане рішення прийнято на підставі наукового обґрунтування та інших первинних документів для створення державного заповідника «Дністровські плавні».
Такий висновок узгоджується з інформацією, яка викладена у листі від 19.03.2021 року голови ГО «Фонд захисту і відродження дикої природи імені професора І.І. Пузанова «Природна спадщина» Русєва І.Т., який є виконавцем розробленого проекту організації державного заповідника «Дністровські плавні».
Таким чином, первинними обліковими документами щодо створення заповідного урочища «Дністровські плавні» є проект організації державного заповідника «Дністровські плавні» та відповідні матеріали погоджень.

Також, відповідно до листа ГО «Фонд захисту і відродження дикої природи імені професора І.І. Пузанова «Природна спадщина» від 19.03.2021 року на момент створення заповідного урочища «Дністровські плавні» в його межі на березі р. Дністер Білгород-Дністровського району увійшов, зокрема, один глинобитний будинок Єгерського пункту (власник Біляївська районна рада УТМР).
Згідно листа розробника комплексу робіт щодо виготовлення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території Нижньодністровського національного природного парку - ТОВ «Південний інститут ґрунтів і грунтоведения» від 10.02.2021року №24 заповідне урочище «Дністровські плавні» не в повному обсязі входить до складу території Нижньодністровського національного природного парку, що підтверджується графічним матеріалом, доданим до листа.

Також, відповідно до листа ТОВ «Південний інститут ґрунтів і грунтоведення» від 22.02.2021 року №32 згідно з даних матеріалів створення Нижньодністровського національного природного парку, частина парку, а саме частина заповідної зони, перетинається з територією іншого об`єкту природно-заповідного фонду - заповідне урочище «Дністровські плавні», розробником документації із землеустрою щодо заповідного урочища «Дністровські плавні» було ДП «Одеський інститут землеустрою». В ході розробки проекту землеустрою, для всебічного вивчення, ТОВ «Південний інститут ґрунтів і ґрунтоведення» було отримано від ДП «Одеський інститут землеустрою» графічні матеріали з відображенням проектних змін заповідного урочища «Дністровські плавні». З огляду на зазначене та наявні графічні матеріали проектних меж заповідного урочища «Дністровські лавні» вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 5120887400:01:005:0001 входить до складу території заповідного урочища «Дністровські плавні».

Таким чином, дачний будинок, що перебуває у власності ОСОБА_1 , збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 5120887400:01:005:0001, яка знаходиться у межах заповідного урочища «Дністровські плавні» та з урахуванням положень ст.3,7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст.ст.3, 5 Закону України «Про екологічну мережу України» є територією та об`єктом природно-заповідного фонду України та екологічною мережею України, що згідно із ст.ст.16, 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» унеможливлює здійснення на ній будівництва будь-яких будівель та споруд.
Із листа відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі від 01.07.2015 року №10-1510-0.13-1572/2-15 вбачається, що прибережна захисна смуга на території Удобненської сільської ради не встановлена.
Згідно листа від 30.11.2020 року №315 ФОП ОСОБА_2 надано інформацію, відповідно до якої за результатами обміру установлено, що межа земельної ділянки з кадастровим номером 5120887400:01:005:0001 з боку траси Одеса-Ізмаїл до урізу річки Дністер в найменшій ширині орендованої земельної ділянки становить 16 метрів, в найбільшій ширині 63 метра (т.2, а.с.48-49).

Враховуючи вказане, позивач зазначив, що дачний будинок, що перебуває у власності ОСОБА_1 та збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 5120887400:01:005:0001, знаходиться в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер, щодо якої у відповідності до наведених положень законодавства встановлений особливий правовий режим використання.
В технічному паспорті відповідача на спірний дачний будинок, виготовленим 10.04.2018 року ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації», який став підставою для реєстрації права власності, зазначено, що вказаний дачний будинок збудовано у 1991 році, що фактично не відповідає дійсності (т.1, а.с.162-164).
Так, згідно пояснювальної записки до технічної документації по передачі земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди Біляївській РО УТМР, розробленої у 2003 році, на час обстеження на земельній ділянці знаходяться будівлі (власність районної організації УТМР) на підставі акту прийому-передачі.
Відповідно до довідки Одеської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок від 03.12.2002 року, яка міститься у технічній документації, Одеською обласною радою УТМР у 1991 році передано по акту безоплатно на баланс основні засоби (будівлі та споруди), що належать Біляївській районній раді УТМР на території Білгород-Дністровського району, а саме: будинок на р. Дністер (Хатка) 1969 року побудови, база на р. Дністер (6 дерев`яних будинків) 1987 року побудови, що підтверджується інвентаризаційним описом №1 від 01.04.1991 року, актом від 25.04.1991 року.
Місце розташування будинку та бази графічно зображено у плані землекористування території єгерського пункту, розробленому Одеським філіалом Інституту «Укрдіпросад», який є додатком до акту встановлення меж землекористування від 12.06.2002 року та є частиною технічної документації.
При цьому спірний дачний будинок є капітальною будівлею з залізобетонним металевим фундаментом, про що зазначено в технічному паспорті (т.1, а.с. 160-164).

Таким чином, із вказаних документів вбачається відсутність станом на 1991 рік на орендованій Біляївською РО УТМР земельній ділянці дачного будинку відповідача з залізобетонним металевим фундаментом.
При цьому, технічний паспорт, на підставі якого зареєстровано право власності, не підтверджує право власності на зареєстрований об`єкт нерухомості та не дає можливості встановити підстави набуття права за ОСОБА_1 на вищевказаний об`єкт нерухомості.
Технічний паспорт на об`єкт нерухомості є документом, що підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкту та не може бути самостійною підставою виникнення права власності.
Технічний паспорт може бути умовою державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна виключно у сукупності з іншими документами або відомостями, визначеними пунктами 41, 42, 43 Порядку реєстрації.
Виходячи з положень п.42, 43 Порядку обов`язковою умовою для реєстрації права власності на житловий будинок, збудований до 05.08.1992 року, є наявність зареєстрованого за особою, яка подає відповідні документи, речового права (власності чи користування) на земельну ділянку на якій розташована відповідна будівля.
Проте, відповідач не міг бути власником (користувачем) земельної ділянки за вказаною адресою за рішеннями органів влади до 1992 року (у Радянські часи), оскільки територія земельної ділянки вперше була передана у користування Біляївській РО УТМР згідно договору оренди від 20.09.2004 року.
При цьому, критично слід відноситись до довідки б/н голови Біляївської РО УТМР Білика О.Н., що ОСОБА_1 користується частиною земельної ділянки, наданої Біляївській РО УТМР для розміщення Єгерського пункту «Хатки», що знаходиться у користуванні організації з 1969 року (т.1, а.мс.165), оскільки така земельна ділянка надавалась у 2004 році.

Разом з тим, відповідачем здійснено будівництво дачного будинку в порушення цільового призначення земельної ділянки, оскільки відповідно до пунктів 13-15 договору оренди земельної ділянки, укладеного 20.09.2004 року між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та Біляївською РО УТМР, земельна ділянка передається в оренду для розміщення Єгерського пункту «Хатки». Цільове призначення земельної ділянки - землі водного фонду. Умови збереження стану об`єкта оренди - забороняється самовільна забудова земельної ділянки.
Водночас, відомості Реєстру будівельної діяльності на офіційному веб-сайті Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва не містять даних щодо наявності дозвільних документів на виконання підготовчих, будівельних робіт або даних щодо прийняття закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації.
Більше того, незважаючи на наявність дозвільних документів на будівництво, виходячи з приписів ст.ст. 16, 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»  будівництво та набуття права власності на дачний будинок прямо суперечить режиму використання території природно-заповідного фонду - заповідного урочища «Дністровські плавні».
Також нормами п. «г» ч.1 ст.61 ЗК України, п.4 ч.2 ст.89 ЗК України прямо встановлено заборону будівництва дач на землях прибережних захисних смуг.
Враховуючи викладене, самочинно збудований відповідачем дачний будинок, що знаходиться у межах заповідного урочища «Дністровські плавні», яке з урахуванням положень ст.ст.3, 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст.ст.3, 5 Закону України «Про екологічну мережу України» є територією та об`єктом природно-заповідного фонду України та екологічною мережею України, а також знаходиться в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер, щодо якої встановлений особливий правовий режим використання, підлягає знесенню.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права бо його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до часті у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №520/13067/17).
З урахуванням викладеного, з метою реального поновлення інтересів держави у спірних правовідносинах доцільним є обрання способу захисту порушеного права у вигляді скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніна Г.В. від 13.04.2018 року №40619549 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на дачний будинок.
Спірний дачний будинок знаходиться на земельній ділянці, яка має особливий правовий режим, який серед іншого включає в себе заборону здійснення будівництва будь-яких споруд, у тому числі дачних будинків, оскільки входить до земель природно-заповідного фонду державної форми власності, під заповідним урочищем «Дністровські плавні», а також розташована в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер.

Здійснення відповідачем будівництва дачного будинку на такій земельній ділянці є триваючим правопорушенням, при наявності якого постійно відбувається початковий момент перебігу позовної давності з кожним новим порушенням права позивача.
Факт перебування дачного будинку в межах прибережної захисної смуги річки Дністер та заповідного урочища «Дністровські плавні» свідчить про триваюче порушення.

Позивач зазначив, що Білгород-Дністровська окружна прокуратура звернулась до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, тобто з негаторним позовом, сутністю вимог за яким є усунення порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду. Тому, на негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існують правовідносини та правопорушення.
Триваючим є правопорушення, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

З огляду на правовий режим спірного об`єкта та законодавчі обмеження щодо обороту таких земель належним способом захисту порушеного права є звернення до суду саме з негаторним позовом відповідно до ст.391 ЦК України, який може бути заявлений протягом усього часу тривання правопорушення.
Таким чином, з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян держава зобов`язана забезпечити належну охорону землям природно-заповідного і водного фонду, у тому числі і спірній земельній ділянці, яка входить у межі заповідного урочища «Дністровські плавні», а також знаходиться на території прибережної захисної смуги річці Дністер.

Рішенням Білгород-Дністровського  міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2022 року позовні вимоги керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури  Одеської області в інтересах  держави, в особі Маяківської  сільської ради  Біляївського району  Одеської області, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації були задоволені частково (т.2, а.с.226-245).
Було скасовано рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніна Г.В. від 13.04.2018 року №40619549, за яким ОСОБА_1 набуто право власності на дачний будинок загальною площею - 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457).
В решті позовних вимог було відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2270 грн.

В апеляційні скарзі ставиться питання про скасування вищевказаного судового рішення, та ухвалення нового, яким позовні вимоги керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури  Одеської області в інтересах  держави, в особі Маяківської  сільської ради  Біляївського району  Одеської області, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації задовольнити повністю та розподілити судові витрати відповідно до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України (т.3, а.с.2-12).

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином сповіщені про час і місце судового засідання (т.3, а.с.81, 82, 84-89). 
Враховуючи, що жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, та відкладення у зв`язку з цим судового розгляду, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а тому дана постанова прийнята 13.12.2023 року, а датована у зв`язку з відпусткою судді Сегеди С.М. та відкликанням його з відпустки - 28.12.2023 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше року (т.3, а.с. 30), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, проте лише в частині мотивування оскаржуваного судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності статті 2, 3, 10, 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з пунктами 41,42 Постанови КМУ від 25.12.2015 року за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 
1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 
2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 
3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 
4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 
5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 
1)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 
2)документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Державний реєстратор: 
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих /отриманих/ документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові прав а на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих /отриманих/ документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості ро речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених Законом; 
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 
10) здійснює інші повноваження, передбачені Законом.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Так, в ст. 31 вищевказаного Закону зазначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Згідно зі ст. 376 ЦК України, яка почала діяти з 01.01.2004 року, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що дачний будинок загальною площею 79 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасовою а не є капітальною спорудою.

Таким чином, державна реєстрація права власності на дачний будинок ОСОБА_1 була проведена з порушенням ч. 4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» де йдеться мова про те, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, не капітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Адреса суборендованій земельній ділянці площею 0,0079 га ОСОБА_1 була присвоєна рішенням Удобненської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області за № 46 від 24.09.2015 року і мала наступний зміст: АДРЕСА_3 (т.1, а.с.149).

Технічний паспорт на зазначений дачний будинок містить аналогічні відомості (т.1, а.с.160-164).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про проведення державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Сосніною Г.В. державної реєстрації від 13.04.2018 року № 40619549, за якою за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 74 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, Удобненська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1257612451208, номер запису про право власності 25708457) всупереч ст. 4 вищезазначеного Закону у державного реєстратора були всі підстави для відмови у державній реєстрації такого права на підставі пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 24 Закону.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Білгород Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави, в особі Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, Білгород Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніна Г.В. від 13.04.2018 року №40619549, за яким ОСОБА_3 набуто право власності на дачний будинок загальною площею - 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457), підлягають задоволенню.

Що стосується права власності ОСОБА_1 на дачний будинок, загальною площею 74 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1530265851208, номер запису про право власності 25708457), колегія суддів зазначає наступне.

Так, як було вказано вище, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то скасування державної реєстрації на дачний будинок загальною площею 74 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не позбавляє правового зв`язку ОСОБА_1 з цією спорудою, навіть за відсутності державної реєстрації права. ОСОБА_1 продовжує володіти цією некапітальною спорудою, будівельними матеріалами, що складають споруду та користуватися ділянкою площею 0,0079 га, на якій розташована споруда.

У зв`язку з тим, що припинення права власності - це припинення права володіння, користування та розпорядження майном, та воно відбувається на підставах, передбачених ст. 346 ЦК України, може позбавити відповідача прав володіння та користування дачною будівлею і можливістю у майбутньому зареєструвати право власності на це майно у законний спосіб.
Згідно зі ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 
1) відчуження власником свого майна; 
2) відмови власника від права власності;
3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 
4) знищення майна;
5) викупу пам`яток культурної спадщини; 
6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 
8) звернення стягнення на майно за зобов`язанням власника; 
9) реквізиції; 1
0) конфіскації; 
11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 
12) визнання необґрунтованими активів таї х стягнення в дохід держави.
Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні спеціальним Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено припинення права власності на майно у випадку скасування державної реєстрації права, а тому у суду немає підстав припиняти право власності ОСОБА_1 на дачний будинок.
Після скасування державної реєстрації на нерухоме майно - дачний будинок загальною площею 74 кв.м., у ОСОБА_1 може зберігатися власність на некапітальну споруду за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації такого права, що не суперечить ч. 4 ст.334 ЦК України.

Як було вказано вище, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідачем здійснено самочинне будівництво дачного будинку.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що дачний         будинок, загальною площею 74 кв.м., що перебуває у власності ОСОБА_1 та земельна ділянка загальною площею 2,1580 га з кадастровим номером 5120887400:01:005:0001, в межах якої знаходиться суборендована земельна ділянка ОСОБА_1 , знаходяться поза межами території як заповідного урочища «Дністровські плавні», так і національного природного парку «Нижньодністровський». Докази, які б свідчили про капітальність дачної будівлі ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Тому твердження позивача про капітальність спірної будівлі, її самочинність та знаходження в межах прибережної захисної смуги ріки Дністер, не заслуговують на увагу.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати дачний будинок загальною площею 74 кв.м., який належить на праві власності ОСОБА_1 самочинною будівлею, оскільки він побудований на підставі дозволу - Розпорядження Білгород-Дністровської державної адміністрації «Про затвердження містобудівного обґрунтування розвитку існуючого єгерського пункту «Хатки» Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок» від 27.12.2006 року за №1500/2006 (т.2, а.с.171).
Такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з того, що з матеріалів справи вбачається та правильно було встановлено судом першої інстанції, що рішенням державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Сосніна Г.В.. від 25.05.2017 № 35364599 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на дачний будинок загальною площею 74 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5120887400:01:005:0001 (РНОНМ 1257612451208, номер запису про право власності 25708457). 
Крім того, в листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України в особі Інспекції ДАБІ в Одеській області від 13.11.2008 за №01112-2836 зазначено, що розміщені дерев`яні будівлі Єгерського пункту «Хатки» Біляївської РО УТМР не відносяться до капітальних та не потребують дозволів на їх будівництво (т.2, а.с.181).
Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.09.2009 за № 932 щодо проекту розвитку генерального плану існуючого єгерського пункту «Хатки» Біляївської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, узгоджено проект розміщення 50 дерев`яних будинків, 16 елінгів для зберігання плавзасобів.
В листі Державної санітарно-епідеміологічної служби Одеської області Міністерства Охорони Здоров`я України від 18.08.2006 за №3-1/2849 значиться про розгляд проекту облаштування земельної ділянки під розміщення існуючого єгерського пункту «Хатки» на території Білгород-Дністровського району 47 км траси Одеса-Ізмаїл, а також про те, що пункт «Хатки» існує ще з 1967 року і на ньому на час надання відповідного листа вже знаходилось 36 дерев`яних некапітальних будівель і що були отримані позитивні висновки і дозволи Одеського обласного управління по водному господарству, Одеського обласного управління екології та природних ресурсів від 16.08.2006 за № 3682/03-06-12.
Згідно з актом перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 23.06.2015 Біляївська РО УТМР здійснює земельне користування у повній відповідності до Договору оренди та норм діючого законодавства України.
У листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України в особі Інспекції ДАБІ в Одеській області від 24.07.2009 за №05/1-3095 на адресу Старшого радника юстиції Білгород-Дністровської прокуратури Жигуна В.Г. зазначено, що на підставі висновку, розробленого НПЦ «Екострой», споруди єгерського пункту «Хатки» призначені для сезонного (тимчасового) використання і відповідають вимогам СЕС та МЧС.        
Таким чином, зазначеними установами та їх спеціалістами у відповідній галузі була встановлена відповідність знаходження некапітальних будівель членів Біляївської РО УТМР діючому законодавству та будівельним нормам України.

Більше того, суд першої інстанції правильно виходив із того, що на теперішній час межі заповідного урочища «Дністровські плавні» не встановлені.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення суду прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне доповнити рішення суду першої інстанції в частині його мотивування.
Саме в цьому полягає часткове задоволення апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Білгород-Дністровського  міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2022 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу Заступника керівника  Одеської обласної  прокуратури задовольнити частково.
Рішення Білгород-Дністровського  міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2022 року змінити та доповнити в частині мотивування, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Білгород-Дністровського  міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення через відпустку судді Сегеди С.М., та через відкликання його із відпустки, складено 28.12.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:        С.М. Сегеда        

       Р.Д. Громік

       А.І. Дришлюк