ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1223/24 Справа № 211/104/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2024 року                                                                 м.Кривий Ріг
м. Кривий Ріг
справа № 211/104/22
провадження № 22-ц/803/1223/24
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючого Тимченко О.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.
учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/104/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року (суддя Ткаченко А.В.), повне судове рішення складено14 серпня 2023 року,
                                               
В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради,в обґрунтування якого посилався на те, що він та відповідач ОСОБА_3  є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю, а він намагався продовжувати приймати участь у житті, вихованні та матеріальному утриманні дитини. Однак, через деякий час після припинення шлюбних відносин із відповідачем та коли вона почала проживати з іншим чоловіком, відношення сина до позивача змінилося. Відповідач у спілкуванні із відповідачем не заперечує проти його участі у вихованні сина, однак право позивача на спілкування з його дитиною та право на участь у його вихованні є порушеним, так як відповідач почала налаштовувати дитину проти позивача.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд встановити спосіб його участі в спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним шляхом: з 10.00 години суботи кожного тижня до 12.00 години кожної неділі кожного тижня (з ночівлею); не менше 30 діб на рік для виїзду на відпочинок у період його щорічної відпустки;30 днів із щорічних літніх канікул;7 днів із щорічних зимових канікул. Додаткові побачення протягом 1 доби з початком у день побачення з 10.00 по 12.00 наступного дня що слідує за днем початку побачення на загальнодержавні свята (по парних роках - Новий Рік, Пасха, День праці, День Конституції України, день народження; по непарних роках - Різдво, Трійця, День перемоги над нацизмом. День незалежності України, День захисника України, наступний день після дня народження): у Новий рік - 31 грудня - 01 січня ; у Різдво - 6-7 січня; у День народження сина - ІНФОРМАЦІЯ_4; у Пасху - відповідно до дня на який припадає свято; у Трійцю - відповідно до дня на який припадає свято; у День праці - 1 травня; у День перемоги над нацизмом - 9 травня; у День Конституції України - 28 червня; у День незалежності України - 24 серпня; у День захисника України - 14 жовтня.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
       
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року позов задоволено частково: визначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , спосіб участі його у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі (з ночівлею), 30 (тридцять) днів у період літніх канікул, 7 (сім) днів у період зимових канікул, на державні та релігійні свята, однак без визначення конкретних свят та часу (за домовленістю батьків дитини). Вирішено зустрічі проводити за попереднім погодженням з матір`ю дитини -   ОСОБА_2 . В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд першої інстанції виходив з того, що визначений спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідати інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків. Також при ухваленні рішення судом першої інстанції враховано висновок Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 23 червня 2023 року про встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , в якому зазначено, що доцільним є визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі, 30 днів у період літніх, сім днів зимових канікул. 30 днів щорічної відпустки батька, на державні та релігійні свята.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати , допитати та вислухати в судовому засіданні думку дитини. 

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСІБ, ЯКИ ПОДАЛИ АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції проігнорував та не вислухав думку дитини, якому вже майже 11 років, та який може висловити думку щодо ситуації що склалась, що, на переконання відповідача, буде відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідач вважає, що дитина може надати пояснення, відповідно до яких можливо буде встановити ступінь його спілкування з батьком, відношення батька до сина, сприйняття сином батька. Зазначає, що їх спільний з відповідачем син не бажає спілкуватися зі своїм батьком, не може знаходитись з ним поруч, тому що позивач постійно ображає сина, провокує його. Позивач створює обставини, внаслідок яких може постраждати дитина, а саме виражається нецензурними словами, що руйнує те виховання дитини, яке відповідач намагається привити сину. Також вважає, що без її присутності при спілкуванні з дитиною, позивач буде свідомо, систематично та з дуже великим негативом відноситись до сина, що в подальшому буде негативно впливати на розвиток хлопчика у майбутньому

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права відповідач мотивує тим, що дана справа була розглянута за її відсутності без належного її повідомлення про дату та місце розгляду справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що суд першої інстанції в достатній мірі врахував рекомендації органу опіки та піклування, та правомірно визначив йому спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина. Також зазначив, що в даному випадку відсутні підстави для врахування думки дитини, оскільки фактично інтереси дитини в процесі побачень чи спілкування з батьком ніяким чином не порушуються. Просить в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Від третіх осіб відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Філіппенко. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради в судовому засіданні висловив думку щодо прийняття рішення на розсуд суд. 

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 серпня 2016 року перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 216/4465/18, що набрало законної сили 12 листопада 2019 року.

Сторони є батьками дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Малолітня дитина ОСОБА_4 після розлучення батьків мешкає із матір`ю - відповідачем у справі.

У висновку Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 23 червня 2023 року про встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , зазначено, що доцільним є визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі, 30 днів у період літніх, сім днів зимових канікул. 30 днів щорічної відпустки батька, на державні та релігійні свята

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. 

Позивач рішення суду оскаржує лише в частині способу участі відповідача у спілкуванні з дитиною, тому в іншій часті апеляційним судом не перевіряється. 

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Часткове задоволення позову ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував тим, що мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Також при ухваленні рішення судом першої інстанції враховано висновок Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 23 червня 2023 року про встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , в якому зазначено, що доцільним є визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі, 30 днів у період літніх, сім днів зимових канікул. 30 днів щорічної відпустки батька, на державні та релігійні свята.

Проте, апеляційний суд в повній мірі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 

За статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04 від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на без перешкод не спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у вихованні й мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, у висновку Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 23 червня 2023 року про встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , зазначено, що доцільним є визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі, 30 днів у період літніх, сім днів зимових канікул. 30 днів щорічної відпустки батька, на державні та релігійні свята.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що визначення побачень батька з сином в певні дні та години, за попередньою домовленістю з матір`ю, порушує його право на особисте спілкування з дитиною. 

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що між сторонами склались особисті конфліктні стосунки, а тому попередня домовленість з матір`ю про спілкування з дитиною, не є доцільною за наявності встановлених неприязних відносин, ще може створити підвищену напругу між батьками, що вже не раз лякало дитину. 

Висновок органу опіки та піклування з цього питання також є недостатньо обґрунтованим.

Також апеляційний суд відхиляє доводи позивачки про те, що побачення повинні проходити за її участю, оскільки матір`ю дитини не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, за яких їх з позивачем син не міг би спілкуватись з батьком за її відсутності, що такі побачення можуть негативно вплинути на розвиток дитини. 

Верховний Суд в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 607/2272/22 зазначив, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому, відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.

Апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , спосіб участі його у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щотижня з 10-00 години суботи до 12-00 години неділі (з ночівлею), 30 (тридцять) днів у період літніх канікул, 7 (сім) днів у період зимових канікул, на державні та релігійні свята, однак без визначення конкретних свят та часу (за домовленістю батьків дитини) за попереднім погодженням з матір`ю дитини -   ОСОБА_2 , не в повній мірі буде відповідати саме інтересам дитини,рівності прав батьків у вихованні дитини та принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Так, у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження № 61-7951св22), від 15 серпня 2023 року у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23).

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував думку дитину, яка за своїм віком має можливість висловити свою думку при вирішенні даного спору.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності педагога пояснив, що з батьком він спілкуватися не бажає, оскільки все що він пам`ятає про спілкування з батьком це постійні сварки між його батьками. Вказував, що з батьком йому спілкуватися не цікаво, оскілки батько не проявляє інтересу до нього та до його життя. Кожного разу, при спілкуванні з батьком, останній йому висловлював свою незгоду, з тим, як мати його виховує. Також, батько без його згоди намагався забрати його зі школи, вчинив там сварку, чим дуже його образив. Також він не відчуває з боку батька зацікавленості в спілкуванні. Пояснив, що мати йому не забороняла спілкуватись з батьком, це його особиста думка. На питання суду, чи бажає він надати батькові шанс для налагодження стосунків, чіткою відповіді не надав, проте бажання спілкуватися з батьком не виявив. 

Апеляційний суд, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, вік, стан здоров`я та психоемоційний стан, принцип рівності прав та обов`язків батьків, вважає, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом та рівне з матір`ю право на спілкування та участь у вихованні сина. Дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, у повній мірі сприймати піклування кожного з них про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Схожих висновків дійшов і Верховний Суд в постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 202/412/20 (провадження №61-18600св20), від 28 січня 2019 року в справі № 619/3051/17, від 29 липня 2021 року в справі №758/5545/18 у подібних правовідносинах.

Колегія суддів зазначає, що для налагодження належних довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово має відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька. При цьому наявність між сторонами неприязних відносини та конфліктів можуть негативно впливати на ставлення дитини до батька при проведенні їхніх зустрічей у присутності матері, що може перешкоджати налагодженню спілкування батька з дитиною.

Схожі висновки висловив Верховний Суд в постанові від 20 вересня 2023 року у справі №730/518/21 (провадження №61-9150св 23).

Отже, колегія суддів, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема поведінку батька, спрямовану на участь у вихованні і житті сина, вік дитини та її думку (небажання спілкуватись з батьком), доходить висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною без присутності матері,у вигляді систематичних спілкувань кожну суботу з 10 до 16 години, з урахуванням розпорядку дня дитини, без присутності матері,  оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні хлопчика, що буде відповідати інтересам дитини.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права які полягають в тому, що дана справа була розглянута за її відсутності без належного її повідомлення про дату та місце розгляду справи, оскільки як вбачається із матеріалів справи, відповідач була обізнана про наявність даного спору в суді першої інстанції, подавала суду першої інстанції заяви та клопотання із зазначенням адреси реєстрації: АДРЕСА_1 , іншої контактної адреси не зазначала.

Разом з тим, поштові відправлення на ім`я відповідача ОСОБА_3 поверталися до суду першої інстанції із відміткою відділення поштового зв`язку про «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належним врученням судового повідомлення.

Добросовісне виконання працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протилежного (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а).

Отже, ОСОБА_3 була викликана до суду у порядку, визначеному цивільним процесуальним законом.

Оскільки ОСОБА_3 не з`явилась в судове засідання, то суд першої інстанції правомірно розглянув справу за її відсутності.

Посилання ОСОБА_3 на те, що суд першої інстанції не повідомив її належним чином про дату, час і місце судового засідання, суперечать фактичним обставинам справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням способу участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді систематичних спілкувань кожну суботу з 10 до 16 години, з урахуванням розпорядку дня дитини, без присутності матері.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та часткову зміну рішення суду першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1 362 грн, пов`язані з переглядом справи в суді апеляційної інстанції пропорційно задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року змінити.

Зазначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді систематичних спілкувань кожну суботу з 10 до 16 години, з урахуванням розпорядку дня дитини, без присутності матері.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 362 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                         О.О.Тимченко
                                                                               
Судді:                                                                        Я.М.Бондар
                                                       
                                                                        В.П.Зубакова

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий                                                         О.О. Тимченко