ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2024 р.           Справа№ 927/548/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Станіка С.Р. 

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 06.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 (повний текст рішення складено та підписано 13.10.2021)

у справі №927/548/21 (суддя Белов С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром»
до Чернігівської обласної ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради
про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" подано позов до Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє вимог на стороні відповідача: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування рішення четвертої сесії восьмого скликання Чернігівської обласної ради № 36-4/ VIII від 23 квітня 2021 року «Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації», в частині приватизації з електронного аукціону нежитлових приміщень загальною площею 1091,7 кв.м, й тому числі: приміщення майстерні літ. "Т-2" загальною площею 488,3 кв.м; - адмінприміщення літ. "А 1-2" загальною площею 242,1 кв.м; приміщення підвалу та частини першого поверху адмінбудівлі літ. "А-2, а1-1" загальною площею 361,3 кв.м, що знаходяться за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 (пункт 4 Додатку до рішення четвертої сесії обласної ради восьмого скликання 23 квітня 2021 року № 36-4/ VIII).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що право на викуп будівель підприємством забезпечує абз. 3ч. 1 ст. 16 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" де зазначено, що, приватизація об`єктів державної або комунальної власності, що не увійшли до статутного капіталу господарських товариств та які перебувають на обліку господарських товариств, створених внаслідок приватизації або корпоратизації, та об`єктів державної або комунальної власності, що не увійшли до статутного капіталу господарських товариств та знаходяться у господарського товариства на праві господарського відання, здійснюється шляхом викупу господарським товариством, на балансі (обліку) якого знаходяться об`єкти державної або комунальної власності. Спірні приміщення майстерні «Т-2», адмінприміщення літ «А1.2», підвалу, та частини першого поверху адмінбудівлі літ. «А-2, а1-1» знаходяться в оренді у позивача та перебувають на обліку Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром».
Таким чином, вищезазначені положення законодавства визначають право Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на викуп орендованих приміщень в яких розташований ЦМК та завершення розпочатої у 1996 році процедури приватизації ЦМК, яка частково була реалізована у 2003 році шляхом викупу частини приміщень та спроб реалізації в 2007 році і в 2020 році і які не були завершені із-за деструктивної позиції Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.
Водночас, відповідно до змісту пункту 2 оскаржуваного рішення, Чернігівська обласна рада уповноважила Управління комунального майна Чернігівської обласної ради вчинити певні дії: здійснити заходи з приватизації об`єктів, зазначених у Переліку, відповідно до вимог законодавства з питань приватизації та цього рішення (підпункт 2.1); опублікувати інформацію про приватизацію об`єктів, зазначених у додатку, на офіційних веб-сайтах Чернігівської обласної ради, управління комунального майна обласної ради, електронній торговій системі та офіційних друкованих виданнях (підпункт 2.2.). Спірні приміщення включені відповідачем до Переліку.
Крім того, позивач стверджує, що відповідачем був порушений сам порядок прийняття регуляторного акту.
Таким чином, при прийняті рішення про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації Чернігівська обласна рада порушила низку статей Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, абз. 3 ч. 1 ст. 16 чинного на даний час Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна» та Регламент Чернігівської обласної ради, і Прийняте рішення фактично повністю позбавляє підприємство позивача існуючих правомірних очікувань на набуття цього майна у власність позивачем. 
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 у задоволені позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2021 по справі № 927/548/21. Роз`яснено учасникам справи, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 по справі № 927/548/21.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» 09.11.2021 звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 у справі №927/548/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду про задоволення позову прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №927/548/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству «Кінотехпром» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021, витребувано матеріали справи №927/548/21, справу призначено до розгляду. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суд Чернігівської області від 13.10.2021 у даній справі до закінчення його перегляду апеляційному порядку.
30.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/548/21.
06.12.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Чернігівської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності. Рішення четвертої сесії восьмого скликання Чернігівської обласної ради від 23.04.2021 року № 36-4/VIII «Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації» прийнято в межах повноважень власника, який має право розпоряджатися майном. 
За доводами відповідача, Чернігівська обласна рада прийняла правомірне рішення про приватизацію спірного майна, належним чином визначила спосіб приватизації, переданих в оренду приміщень.
Враховуючи, що рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII, однак процедура продажу не була завершена, приватизація такого майна має відбуватись за новим законом.
Водночас, численними рішеннями Господарського суду Чернігівської області, що набрали законної сили, підтверджено неналежне виконання умов договору оренди з боку позивача, наявна заборгованість з орендної плати, що вже виключає можливість викупу орендованого майна, в зв`язку з недотриманням Позивачем умов ч. 2 ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».
13.12.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшло заперечення на відзив від Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром», в якому останній заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та 01.02.2022 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відкладався розгляд справи на 01.02.2022 та 22.02.2022 відповідно.
22.02.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі  до набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/1082/20 та №927/1081/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 зупинено апеляційне провадження у справі №927/548/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/1082/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» про стягнення 23  862,47 грн та розірвання договору та до набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/1081/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 41  871,51 грн та розірвання договору. Зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду справ №927/1082/2 та №927/1081/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 поновлено апеляційне провадження у справі № 927/548/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021, розгляд апеляційної скарги (з урахуванням ухвали про виправлення описки) призначено на 14.11.2023.
У зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. на підготовці для підтримання кваліфікації у Національній школі суддів України з 13.11.2023 по 17.11.2023 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.11.2023 у справі №927/548/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 прийнято справу №927/548/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 визначеною колегією суддів, розгляд справи призначено на 12.12.2023.
11.12.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Управління комунального майна Чернігівської обласної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Також просив апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 розгляд справи відкладено на 06.02.2024.
06.02.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивачем подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що  приватизація у 1996 році способом викупу товариством покупців, створеного на базі державного комунального госпрозрахункового підприємства "Кіноремтехніка", правонаступником якого є позивач, цілісного майнового комплексу підприємства "Кіноремтехніка", що знаходився і знаходиться, в тому числі, у спірних приміщеннях відбулася без включення цих приміщень до статутного капіталу приватизованого ЦМК; підтвердженням права на викуп будівель, що не увійшли до статутного капіталу позивача, є ч. 2 п. 1.1 Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 27.02.1996 року, де зазначено, що в частині будівель (приміщень) між сторонами заключається окремий Договір оренди з правом часткового викупу будівель (приміщень). А саме право на викуп будівель позивачем забезпечує абз. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" чинного на час прийняття оскаржуваного рішення відповідача.
У судове засідання 06.02.2024 з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники відповідача та третьої особи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представника осіб, що не з`явилися у судове засідання. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що третя особа у своїй заяві просила суд розглядати справу за відсутності її представника.
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Представник позивача у судовому засіданні 06.02.2024 надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Кінотехпром» та Державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка».
31.10.1995 року Регіональним відділенням ФДМУ по Чернігівській області було видано наказ №677 про приватизацію шляхом викупу майна Державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка».
На підставі цього наказу, між Регіональним відділенням ФДМ України по Чернігівській області та товариством покупців, створеного на базі державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка», 27.02.1996 року було укладено договір купівлі-продажу ЦМК державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка», що знаходився у приміщеннях за адресою м. Чернігів вул. Любецька, буд. 66.
Згідно з п.1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця державне майно Чернігівського державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка», яке знаходиться за адресою: 250021 м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66, на земельній ділянці, загальною площею 2159 кв.м, яка видана підприємству в постійне користування для виробничих цілей рішенням Чернігівського виконкому міськоі Ради народних депутатів від 21.12.1992 р. №353,
Покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Майно підприємства включає в себе всі його активи й пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації. В частині будівель (приміщень) між сторонами заключається окремий Договір купівлі-продажу патенту на право оренди будівель (приміщень).
30.09.1996 року в частину другу пункту 1.1 договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 27.02.1996 року були внесені зміни, а саме - останнє речення частини другої пункту 1.1 було викладено в наступній редакції «В частині будівель (приміщень) між сторонами заключається окремий Договір оренди з правом часткового викупу будівель (приміщень)».
01.07.1997 року між Чернігівською ОДА та ЗАТ «Кінотехпром» було укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель), за яким позивачу було надано в оренду нежитлові приміщення за адресою м. Чернігів вул. Любецька, буд. 66, в яких розташовувався приватизований шляхом викупу ЦМК, а саме сім будівель загальною площею 1739.9 кв.м.
17.07.2002 року Регіональне відділення ФДМУ по Чернігівській області своїм листом №8/8/1906 повідомило, що наказом №382 від 03.07.2002 року комплекс виробничих будівель (м. Чернігів вул. Любецька, буд. 66), які не ввійшли при приватизації до статутного фонду ЗАТ «Кінотехпром» включений в перелік об`єктів групи А, які підлягають приватизації шляхом викупу.
30.10.2002 року Регіональне відділення ФДМУ по Чернігівській області на виконання рішення третьої сесії четвертого скликання Чернігівської обласної ради від 26.09.2002 року, враховуючи приписи частини другої пункту 1.1 договору купівлі- продажу цілісного майнового комплексу від 27.02.1996 року (зі змінами), своїм наказом №621 надала дозвіл на приватизацію частини комплексу виробничих будівель, загальною площею 537,2 кв.м. за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66. На підставі цього наказу між РВ ФДМ України по Чернігівській області та ЗАТ «Кінотехпром» 10.04.2002 року було укладено договір купівлі-продажу частини комплексу виробничих будівель (м. Чернігів вул. Любецька, буд. 66), які не ввійшли при приватизації до статутного фонду ЗАТ «Кінотехпром», а саме, комплекс виробничих будівель №1 /у складі: гараж (С-1), майстерня (В-1) з прибудовою (В'-1), механічна майстерня (А'-1)/.
Рішенням десятої сесії п`ятого скликання обласної ради від 24.05.2007 року включено до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації в 2007 році приміщення підвалу та частина приміщень першого поверху загальною площею 361,3 кв.м адмінбудівлі літ.«А-2, а1-1», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66. 
На виконання рішення обласної ради від 24 травня 2007 року Управлінням комунального майна 12.06.2007 року видано наказ №57 «Про приватизацію об`єкта спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області», яким визначено розпочати приватизацію об`єкта груп «А» - приміщень будівлі А-2, розташованого за адресою м.Чернігів, вул. Любецька, буд. 66, що перебуває на балансі Управління комунального майна, шляхом викупу Закритим акціонерним товариством «Кінотехпром». Приватизація даних приміщень не відбулась.
01.11.2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та ПрАТ «Кінотехпром» укладено договір оренди нерухомого майна №66, за яким позивачу було надано в оренду нежитлові приміщення за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 (приміщення, які знаходяться на 1 поверсі, загальною площею 279,6 кв.м., що має окремий вхід; приміщення, які знаходяться в підвалі будівлі, загальною площею 81,7 кв.м., що має окремий вхід). Строк дії договору (згідно додаткової угоди №3 від 31.08.2017) до 31.10.2021 року.
26.07.2018 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та ПрАТ «Кінотехпром» укладено договір оренди нерухомого майна №122, за яким позивачу було надано в оренду нежитлові приміщення за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66 (двоповерхова будівля майстерні літ. "Т-2" загальною площею 488,3 кв.м; приміщення механічної майстерні літ. "А 1-2" в двоповерховій будівлі загальною площею 242,1 кв.м.).
Згідно з Свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомості, виданого виконкомом Чернігівської міської ради 25.11.2002 року, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №237 від 18.11.2002 року, яке зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.12.2002 року, про що зроблений запис у реєстровій книзі №9 за реєстровим №68, право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2017 року за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області, номер запису про право власності 22903032. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1382884374101.
За відомостями з Державного реєстру речових прав (Витяг №119079012) приміщення зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1382884374101, номер запису про право власності 22903032 на праві власності за Територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами нежитлові приміщення загальною площею 1091,7 кв.м, в тому числі: - приміщення майстерні літ. «Т-2» загальною площею 488,3 кв.м; - адмінприміщення літ. «А1-2» загальною площею 242,1 кв.м; - приміщення підвалу та частини першого поверху адмінбудівлі літ. «А-2, al-1» загальною площею 361,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66, належить на праві спільної власності територіальним громадам сіл, селищ, міст Чернігівської області. Вказані приміщення перебувають на бухгалтерському обліку Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.
На час звернення позивача з позовом у цій справі вказані приміщення перебували в орендному користуванні позивача згідно Договорів оренди №66 від 01.11.2011 року та №122 від 26.07.2018 року.
15.10.2019 позивач звернувся до управління комунального майна Чернігівської обласної ради з листом №10/02, в якому просив розглянути можливість приватизації другого поверху будівлі Т-2, другого поверху та переходу будівлі А1-2 та підвалу будівлі А-2, які розташовані за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66, входять до цілісного майнового комплексу приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» та знаходяться в орендному користуванні.
Рішенням обласної ради від 18.12.2019 року № 38-21/VІІ «Про включення до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації, нових об`єктів» включено до Переліку частину нежитлових приміщень майстерень та адмінбудівлі загальною площею 456,1 кв. м, в тому числі: приміщення 2-го поверху будівлі Т-2 загальною площею 243,4 кв.м; приміщення 2-го поверху будівлі А1-2 загальною площею 104,9 кв.м; перехід будівлі А1-2 площею 26,1 кв.м; підвал будівлі А-2 загальною площею 81,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66. Спосіб приватизації - електронний аукціон. 
При цьому, які вірно звернув увагу суд першої інстанції дане рішення позивачем не оскаржувалось. За результатами аукціону зацікавлених покупців не знайшлося.
Рішенням обласної ради від 23.04.2021 року №36-4/VІІІ «Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації» включено до Переліку нежитлові приміщення загальною площею 1091,7 кв.м, в тому числі: - приміщення майстерні літ. «Т-2» загальною площею 488,3 кв.м; - адмінприміщення літ. «А 1-2» загальною площею 242,1 кв.м; - приміщення підвалу та частини першого поверху адмінбудівлі літ. «А-2, а1-1» загальною площею 361,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66. Спосіб приватизації - електронний аукціон.
30.04.2021 року рішення № 36-4/VІІІ було розміщене на офіційному сайті Чернігівської обласної ради.
Предметом спору є вимога ПрАТ «Кінотехпром» про визнання незаконним та скасування рішення від 23.04.2021 року № 36-4/VІІІ «Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації», яким включено до Переліку нежитлові приміщення, що орендуються позивачем та визначено спосіб приватизації - електронний аукціон, оскільки на думку позивача наявне порушення права позивача на викуп орендованих приміщень, в яких розташований ЦМК та завершення розпочатої процедури приватизації ЦМК, а також порушенням порядку прийняття відповідачем регуляторного акту.
Згідно з п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності.
Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, Чернігівська обласна рада як уповноважений територіальною громадою власник комунального майна, повинна на підставі, в межах та у спосіб, установлений Конституцією і законами України приймати відповідні рішення щодо приватизації такого майна.
Згідно з ст. 1 Закону України « Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.
З аналізу вищезазначеної статті вбачається, що основними ознаками регуляторного акту є встановлення, зміна чи скасування норм права, обов`язків; неодноразове застосування; застосування до невизначеного кола осіб.
Норма права - це форма прояву права у вигляді санкціонованих державою обов`язкових правил загального характеру в певній галузі суспільних відносин.
Відповідно до статті 28 Регламенту Чернігівської обласної ради восьмого скликання, затвердженого рішення другої (позачергової) сесії восьмого скликання обласної ради від 26.01.2021 року № 1-2/VІІІ, планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів здійснюється в рамках підготовки та затвердження плану роботи обласної ради з урахуванням вимог ст 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Пунктом 7 Плану роботи обласної ради на 2021 рік, затвердженого рішенням третьої сесії восьмого скликання обласної ради від 12.02.2021 року №43-3/VІІІ питання «Про затвердження переліку об`єктів, що підлягають приватизації» визначено як не регуляторне.
Дане рішення опубліковане на офіційному сайті Чернігівської обласної ради у розділі «Рішення» « 8 скликання» « 3 сесія 8 скликання 12.02.2021 року, 26.02.2021 року» та знаходиться у вільному доступі.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оскільки рішення четвертої сесії восьмого скликання Чернігівської обласної ради № 36-4/VIII від 23.04.2021 року «Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації» не відповідає ознакам регуляторного акту, що наведено вище, то оскаржуване рішення не є регуляторним актом.
І в даному випадку орган місцевого самоврядування, як вірно зазначив суд першої інстанції, приймаючи рішення про приватизацію майна діяв не як суб`єкт владних повноважень, а як власник майна, котрим він має повноваження розпоряджатися.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII приватизація державного або комунального майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.
За змістом ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» суб`єктами приватизації є, в тому числі, місцеві ради, органи приватизації територіальних громад.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» порядок приватизації державного і комунального майна передбачає: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; проведення у випадках, передбачених законом, аудиту, екологічного аудиту об`єкта приватизації; перетворення державного або комунального підприємства в господарське товариство у процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом; затвердження плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації, у випадках, передбачених цим Законом, та його виконання; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації. Приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» унормовано, що ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.
При цьому, перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності (ч.4 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).
Згідно з ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Відповідно до ст. 143 Конституції України, п.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі, виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності в оренду, продавати і купувати, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються в оренду.
Відповідно до ч. 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.
Пунктом 2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону №2269-VIII установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими:
дата проведення аукціону, конкурсу, викупу, продажу пакетів акцій (часток, паїв) господарських товариств, зазначена в опублікованому інформаційному повідомленні про продаж державного або комунального майна, припадає на день після набрання чинності цим Законом;
після завершення процедури продажу відбувається оформлення договору купівлі-продажу;
на момент прийняття рішення про їх приватизацію належали до об`єктів групи «Г» згідно з класифікацією об`єктів приватизації, встановленою Законом України «Про приватизацію державного майна», та щодо яких є дійсною оцінка, або Кабінетом Міністрів України визначено радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу об`єктів приватизації за результатами проведення конкурсу.
Але, позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду докази, що підтверджують наявність підстав для застосування пункту 2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону №2269-VIII.
Так, за договорами оренди від 01.07.1997, від 01.11.2011 №66 та від 26.07.2018 №122 позивач є орендарем нежитлових приміщень (приміщення майстерні літ. "Т-2" загальною площею 488,3 кв.м; - адмінприміщення літ. "А 1-2" загальною площею 242,1 кв.м; - приміщення підвалу та частини першого поверху адмінбудівлі літ. "А-2, а1-1" загальною площею 361,3 кв.м.), що знаходяться за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66.
Водночас, на час приватизації у 1996 році цілісного майнового комплексу Державного комунального госпрозрахункового підприємства «Кіноремтехніка», що розташований за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, діяв Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-XII.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-XII будівлі (споруди, приміщення) за бажанням покупця приватизуються разом з розташованими в них об`єктами приватизації, якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Республіки Крим чи місцевої Ради народних депутатів. При наявності такої заборони зазначені будівлі, споруди, приміщення, а також земельні ділянки, на яких розташовані приватизовані об`єкти, передаються у довгострокову оренду. Не можуть бути об`єктами малої приватизації будівлі або їх окремі частини, які становлять національну, культурну і історичну цінність і перебувають під охороною держави.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що безпідставними є доводи скаржника про те, що у позивача з 1996 року на законних підставах виникло та зберігається право на приватизацію таких приміщень шляхом викупу, як частини ЦМК, а також підлягає реалізації (завершенню), та посилання на ч. 2 ст. 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-XII, згідно з якою покупець, який став власником об`єкта і не скористався на момент його приватизації правом викупу будівлі (споруди, нежитлового приміщення) у межах займаної таким об`єктом площі, має право викупити відповідну будівлю (споруду, нежитлове приміщення), якщо це не заборонено законодавчими актами. Наведена редакція норми Закону введена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань приватизації щодо реалізації положень Державної програми приватизації на 2012 -2014 роки» від 13.01.2012 (набрала чинності з 19.02.2012). Застосування принципу дії закону у часі означає, що визначене у нормативно-правовому акті право, якщо особою не було здійснено конкретних дій щодо його реалізації під час чинності такого нормативно-правового акта, не може бути збережене у майбутньому після того, як відповідний акт втратив свою чинність, а новим нормативно-правовим актом таке право не передбачено або встановлено у іншому обсягу.
Крім того, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII якщо особи, які відповідно до законодавства та з урахуванням установчих документів таких товариств не скористалися у визначений строк своїм переважним правом на викуп, органи приватизації здійснюють продаж таких об`єктів приватизації на аукціоні відповідно до вимог, встановлених цим Законом.
Враховуючи, що рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII, однак процедура продажу не була завершена, приватизація такого майна має відбуватись за новим законом.
Також, ч. 3 та 4 ст. 16 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII встановлено, що приватизація об`єктів державної або комунальної власності, що не увійшли до статутного капіталу господарських товариств та які перебувають на обліку господарських товариств, створених внаслідок приватизації або корпоратизації, та об`єктів державної або комунальної власності, що не увійшли до статутного капіталу господарських товариств та знаходяться у господарського товариства на праві господарського відання, здійснюється шляхом викупу господарським товариством, на балансі (обліку) якого знаходяться об`єкти державної або комунальної власності. Якщо господарське товариство не скористалося протягом трьох років з дня прийняття рішення про приватизацію об`єкта державної або комунальної власності, що перебуває у нього на обліку та/або знаходиться на праві господарського відання, своїм правом на викуп, органи приватизації здійснюють продаж таких об`єктів державної або комунальної власності на аукціоні відповідно до вимог, встановлених цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням десятої сесії п`ятого скликання обласної ради від 24.05.2007 року включено до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації в 2007 році приміщення підвалу та частина приміщень першого поверху загальною площею 361,3 кв.м адмінбудівлі літ.«А-2, а1-1», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66. На виконання рішення обласної ради від 24 травня 2007 року Управлінням комунального майна 12.06.2007 року видано наказ №57 «Про приватизацію об`єкта спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області», яким визначено розпочати приватизацію об`єкта груп «А» - приміщень будівлі А-2, розташованого за адресою м.Чернігів, вул. Любецька, буд. 66, що перебуває на балансі Управління комунального майна, шляхом викупу Закритим акціонерним товариством «Кінотехпром».
Проте, приватизація даних приміщень не відбулась, що не заперечується сторонами.
Отже, позивач набув право на приватизацію спірних приміщень відповідно до рішення обласної ради, однак надане йому право на приватизацію у встановленому законом порядку не реалізував. 
В подальшому, рішенням обласної ради від 18.12.2019 року № 38-21/VІІ «Про включення до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, що підлягають приватизації, нових об`єктів» включено до Переліку частину нежитлових приміщень майстерень та адмінбудівлі загальною площею 456,1 кв. м, в тому числі: приміщення 2-го поверху будівлі Т-2 загальною площею 243,4 кв.м; приміщення 2-го поверху будівлі А1-2 загальною площею 104,9 кв.м; перехід будівлі А1-2 площею 26,1 кв.м; підвал будівлі А-2 загальною площею 81,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66. Спосіб приватизації - електронний аукціон. І знову приватизація приміщень не відбулась.
При цьому, як вірно звернув увагу суд першої інстанції дане рішення позивачем не оскаржувалось. 
В той же час, на момент звернення позивача з позовом у цій справі, право позивача приватизувати способом викупу орендовані ним нежитлові приміщення передбачене Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-VIII за умови дотримання приписів ч. 2 ст. 18 цього закону. Цим же Законом визначено й умови, дотримання яких є необхідним для реалізації такого права.
Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: 
- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; 
- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; 
- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладення договору оренди або для цілей продовження договору оренди; 
- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; 
- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; 
- договір оренди є чинним на момент приватизації.
Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу. (частина 3 статті 18 Закону №2269-VIII).
Проте, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем умов, які надають позивачу право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) в порядку Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», більше того, матеріали справи містять докази систематичного порушення умов договорів оренди позивачем щодо плати орендної плати.
Під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції  для забезпечення ухвалення законного та справедливого рішення у справі, враховуючи принцип правової визначеності та справедливості, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022  було зупинено апеляційне провадження у справі №927/548/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №  927/1082/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення 23  862,47 грн та розірвання договору та до набрання законної сили судовим рішенням у справі №  927/1081/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 41  871,51 грн та розірвання договору.
Так, рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.11.2021 у справі №927/1082/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення 23862,47 грн. та розірвання договору, задоволено позовні вимоги.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі №927/1082/20 вказане рішення скасоване в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011 та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В решті рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.11.2021 у справі №927/1082/20 залишено без змін.
При цьому, апеляційний суд виходив з того, що рішення суду першої інстанції, яким встановлено наявність правових підстав для розірвання Договору та задоволено позовні вимоги про розірвання договору ухвалено 09.11.2021, тобто після припинення дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011, а тому станом на момент прийняття судом першої інстанції рішення договір, на розірванні якого наполягав позивач, є таким, що припинив свою дію.
Постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №927/1082/20 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 без змін.
Судами у вказаній справі встановлено, що Управління комунального майна Чернігівської обласної ради виставляло та направляло Приватному акціонерному товариству "Кінотехпром" рахунки на оплату орендної плати за Договором за період з 01.06.2020 по 30.09.2020 на загальну суму 23549,28 грн., з яких 9812,20 грн. - до обласного бюджету м. Чернігова та 13737,08 грн. - на рахунок позивача, які Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" оплачені не були, шо останнім не заперечувалось. До того ж, суди погодились з висновком суду першої інстанції про те, що, з огляду на систематичне невиконання Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" умов Договору (упродовж 3-х місяців за період з 01.06.2020 по 30.09.2020) щодо внесення орендної плати, управління мало право на розірвання Договору, проте на момент винесення рішення у справі договір припинив дію.
Тобто, у справі №927/1082/20 судами встановлено систематичне порушення своїх обов`язків з боку Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011.
Також, рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.03.2023 у справі №927/1081/20 за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, процентів річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 41871,51 грн та розірвання договору, задоволено позовні вимоги.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 у справі №927/1081/20 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.03.2023 у справі №927/1081/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.03.2023 у справі №927/1081/20 залишено без змін.
Суди у справі №927/1081/20 встановили наявність порушення з боку Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122, укладеним 26.07.2018 між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром", нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. та зареєстрованим у реєстрі за № 1069.
Зокрема, судами встановлено, що Управління комунального майна Чернігівської обласної ради за період з 12.05.2020 по 30.09.2020 направляло Приватному акціонерному товариству "Кінотехпром" рахунки  за період травень-вересень 2020 року, проте товариством оплата зазначених рахунків не здійснена. 
Отже, судами в справі №927/1081/20 також встановлено систематичне невиконання Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" умов договору (упродовж 3-х місяців) щодо внесення орендної плати.
Таким чином, судовими рішеннями у зазначених судових справах встановлені обставини, які свідчать про неналежне виконання орендарем умов договорів оренди спірного майна, а також свідчать про наявність заборгованості з орендної плати.
Додатково судами у справі №927/1082/20 встановлено, що договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 66 від 01.11.2011 припинив свою дію з 01.11.2021, а договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122 від 26.07.2018 розірваний за рішенням суду у справі №927/1081/20.
А тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача права на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) в порядку Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».
Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання та споживачів.
Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача по справі.
Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Тобто, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та, обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Виходячи з приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) сукупності таких умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Заявлена до позивача позовна вимога, навіть у разі наявності законних підстав для її задоволення, не є ефективним способом захисту прав позивача, не замінить необхідності дотримання вимог Закону № 2269-VIII при приватизації означеного майна та не призведе до набуття позивачем права власності на ці приміщення.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі №914/1220/19 від 18.11.2020 року.
Отже, виходячи з оцінки поданих доказів, позивачем як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції позивачем не доведено порушення його прав, та як зазначив суд першої інстанції заявлена до відповідача позовна вимога, навіть у разі наявності законних підстав для її задоволення, не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки не замінить необхідності дотримання вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»  №2269-VIII при приватизації означеного майна та не призведе до набуття позивачем права власності на ці приміщення.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини  у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.
Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» в межах зазначених в ній доводів слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 - залишити без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 у справі №927/548/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 у справі №927/548/21 залишити без змін.
3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариства «Кінотехпром».
4. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2021 у справі №927/548/21. 
5. Матеріали справі №927/548/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 04.03.2024 після виходу судді з відпустки та лікарняного. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                С.Р. Станік