П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/5873/23	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
повний текст судового рішення
складено 24.10.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Білова Ігоря Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідач, МОТЦК та СП), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва, яка полягає у не нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди, з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, за період з 25.02.2022 року по 31.08.2022 року;
- зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 203451,59 грн..
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що з 25.03.2022 року і по теперішній час позивач проходить військову службу на посаді стрілець, помічник гранотометника, військова спеціальність водій, спеціаліст по експлуатації автомобільної техніки в Центральному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва, але позивач не отримав додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., відповідно до вимог Постанови №168. Тобто, фактично перебуваючи у районних здійснення бойових дій та забезпечуючи проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, що на думку позивача, є протиправним.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
          З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що з 25.03.2022 року і по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді стрільця, помічника гранотометника, військова спеціальність водій, спеціаліст по експлуатації автомобільної техніки в Центральному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва.
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.06.2022 року №157, наказу від 01.07.2022 року №184, наказу від 01.08.2022 року №212, наказу від 01.09.2022 року №237 Миколаївська область визначена районом бойових дій.
В цей період позивач отримував грошову винагороду в сумі 30000,00 грн., що на думку позивача є протиправним, оскільки як вважає позивач, за вказаний період керівництво Центрального районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Миколаєва повинно було видавати бойові розпорядження, на підставі яких згідно з абз.3 п.1 Постанови №168 повинна була здійснюватися виплата додаткової винагороди в сумі 100000,00 грн..
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що документи, передбачені п.3 та п.4 Окремого доручення, про безпосередню участь позивача у бойових діях за спірний період відповідачем не складалися, наказ про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000,00 грн., стосовно позивача не виносився, довідка з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах ОСОБА_1 за формою, наведеною в додатку №2, не видавалася. А тому відсутні жодні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у такому розмірі.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Подальшими Указами Президента України продовжено дію воєнного стану в Україні.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка”, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абз.2 п.1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з положеннями Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/а/29 (далі – Окреме доручення), під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу) яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районних бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.
Пунктом 3 Окремого доручення визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Відповідно до п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. або 30000,00 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин, керівника вищого органу військового управління.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000,00 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження).
За таких обставин, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Постанови №168 та Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).
Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.
З матеріалів справи вбачається, що документи, передбачені п.3 та п.4 Окремого доручення, про безпосередню участь позивача у бойових діях за спірний період відповідачем не складалися, наказ про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000,00 грн., стосовно позивача не виносився, довідка з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах ОСОБА_1 за формою, наведеною в додатку №2, не видавалася.
За таких обставин, відсутні жодні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у такому розмірі, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.           
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Білова Ігоря Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька